ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження № 22-ц/821/1237/23	Головуючий по 1 інстанції	
Справа № 707/2560/22 Категорія: 301000000  	Морозов В.В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Сіренко Ю. В. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів : 

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.,

секретар: Матюха В.І.,

учасники справи: 

позивач – ОСОБА_1 ;

відповідачі – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Левицька Елеонора Антонівна;

треті особи – ОСОБА_4 , арбітражний керуючий Ярмолінський Юрій Васильович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Захарченко Наталії Олександрівни на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 31 травня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Еліонори Антонівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 – арбітражний керуючий Ярмолінський Юрій Васильович, про визнання недійсним у частині свідоцтва про право на спадщину, скасування запису про реєстрацію права власності,

в с т а н о в и в :
У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Е.А., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 – арбітражний керуючий ОСОБА_5 , про визнання недійсним у частині свідоцтва про право на спадщину, скасування запису про реєстрацію права власності.
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що у провадженні Господарського суду Черкаської перебуває справа № 925/101/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_3 .
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 25.05.2021 у справі № 925/101/21 позивача ОСОБА_1 визнано кредитором боржника на суму 5 632 172,00 грн.
Постановою Господарського суду Черкаської області від 18.08.2021 у справі № 925/101/21 ОСОБА_3 визнано банкрутом та введено процедуру погашення боргів.
Позивачем в ході ознайомлення з матеріалами справи про банкрутство та аналізу документів та інформації від арбітражного керуючого, було встановлено, що боржник перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 26.08.1995 по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За дружиною боржника ОСОБА_7 , серед іншого, було зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , отриманого згідно з договором довічного утримання від 02.12.2015.
Зазначене майно набуте дружиною боржника під час шлюбу.
ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина боржника померла. ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі заяви сина померлої ОСОБА_2 відкрито спадкову справу приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А. Все належне ОСОБА_7 майно на день її смерті вона заповіла сину ОСОБА_2 на підставі заповіту.
03.05.2018 ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Е.А. із заявою про видачу йому свідоцтва про право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя. Також в матеріалах спадкової справи міститься заява ОСОБА_3 від 16.07.2018, в якій останній підтвердив, що на видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя він не претендує.
Наслідком зазначеної заяви ОСОБА_3 від 16.07.2018, яка не є підставою для відмови від права власності, стало те, що все майно ОСОБА_3 отримав у власність (як спадкове майно ОСОБА_6 ) ОСОБА_2 за заповітом від 01.10.2015.
На думку позивача, ОСОБА_3 подав заяву про відмову від отримання свідоцтва на частку у спільному майні подружжя з метою уникнення виконання зобов`язань перед позивачем, можливо, за домовленістю з іншими відповідачами, а приватний нотаріус Левицька Е.А., всупереч методичним рекомендаціям для нотаріусів, прийняла таку заяву, всупереч вимогам ст. 347 ЦК України, безпідставно вважаючи цю заяву відмовою від права власності на частку у спільному майні подружжя і як наслідок, ця частка спочатку протиправно включена до складу спадщини, а потім на неї протиправно видано оскаржуване свідоцтво про право на спадщину спадкоємцю за заповітом ОСОБА_2 
06 березня 2008 року позивач уклала з ОСОБА_3 договір позики, а саме позичила Боржнику, грошові кошти в сумі 100000,00 (сто тисяч) доларів США строком на 10 (десять) років. Вказані кошти Боржник брав під 10 (десять) відсотків річних, для розвитку сімейного бізнесу, зокрема, для реконструкції нежитлових-комерційних приміщень, розташованих за адресою АДРЕСА_2 . Вказану суму коштів Боржник отримав саме в доларах США, про що власноручно написав розписку.
Після ознайомлення з матеріалами справи про банкрутство, позивачу стало зрозуміло, що фактично боржник разом з спадкоємцем ОСОБА_2 та приватним нотаріусом Левицькою Е.А. здійснили протиправне відчуження частки боржника у спільному майні подружжя шляхом її включення до спадщини. У результаті цих дій відповідачів боржник позбувся всього майна і як наслідок не може виконати свої зобов`язання із сплати боргу в розмірі 200000,00 дол. США перед позивачем.
На думку позивача, майно, на яке безпідставно видано свідоцтво про право на спадщину, протиправно вибуло з власності Боржника і в разі задоволення позову, спірне майно має бути включено до ліквідаційної маси та реалізовано у процедурі погашення боргів. Відповідно, будуть погашені кредиторські вимоги позивача у процедурі банкрутства фізичної особи ОСОБА_3 .
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 31 травня 2023 року позов задоволено повністю.
Визнано недійсним у 1/2 частині свідоцтво про право на спадщину за заповітом, серія та номер 11362, видане 21.11.2018 приватним нотаріусом Черкаського міського управління юстиції Левицькою Е.А. ОСОБА_2 , яким посвідчено його право на житловий будинок АДРЕСА_1 : житловий будинок цегляний, позначений у плані літерою А-2, загальною площею 207,7 кв.м., житловою площею 149,7 кв. м. та надвірні споруди: гараж під літерою Б, сарай під літерою В, вольєр під літерою Г, навіс лід літерою Д, сарай під літерою Е, теплиця під літерою Ж, сарай під літерою З, огорожа під №№1,3,5, водоколонка під № 4, замощення 1.
Скасовано запис № 29031996 приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Е.А. про проведену державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ; Житловий будинок цегляний, позначений у плані літерою А-2, загальною площею 207,7 кв.м., житловою площею 149,7 кв.м. та надвірні споруди: гараж під літерою Б, сарай під літерою В, вольєр під літерою Г, навіс під літерою Д, сарай під літерою Е, теплиця під літерою Ж сарай під літерою З, огорожа під №№1.3,5, водоколонка під №4. замощення 1.
Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1984,80 грн, по 992,40 грн з кожного.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції вказав, що враховуючи що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 25.05.2021 у справі № 925/101/21 позивача ОСОБА_1 визнано кредитором боржника на суму 5632172,00 грн, у результаті видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.11.2018 на ім`я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_7 , а саме на цілий будинок по АДРЕСА_1 , вказане майно протиправно вибуло з права власності ОСОБА_3 , а позивача позбавлено можливості задовольнити кредиторські вимоги за рахунок цього майна.
Суд, розцінив вказані дії ОСОБА_3 як спосіб уникнення виконання зобов`язань перед позивачем.
Доводи представника відповідача – ОСОБА_8 про те, що розписка ОСОБА_3 від 06.03.2008 є іпотечним договором, тому мала бути посвідчена нотаріально, а також відсутня згода дружини на укладення договору, а тому цей договір є нікчемним, суд не прийняв до уваги, оскільки укладення договору позики не потребує згоди подружжя, якщо він укладений в інтересах сім`ї (ч. 4 ст.65 СК України), про що зазначено у розписці від 06.03.2008. Суд розцінив дану розписку як договір позики, а посилання у ній на забезпечення зобов`язань не тягне за собою будь-яких правових наслідків, тому не може вважатись договором іпотеки, який потребував би нотаріального посвідчення.
На думку суду, позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки про існування оскаржуваного свідоцтва про право на спадщину від 21.11.2018 позивачу стало відомо під час ознайомлення з матеріалами справи № 925/101/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_3 , яка перебувала у провадженні Господарського суду Черкаської області та провадження в якій відкрито 20.04.2021, а тому відсутні підстави для відмови у задоволенні позову у зв`язку із пропущенням строку позовної давності.
Скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності відповідача ОСОБА_2 на 1/2 частину спірного нерухомого майна, на думку суду, є належним способом захисту, який захистить порушене право позивача.
Не погоджуючись з рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 31.05.2023, представник ОСОБА_2 – адвокат Захарченко Н.О. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. 
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначає, що виходячи зі змісту порушеного права, про порушення якого заявляє позивачка, ефективним засобом їх захисту буде примусове виконання обов`язку в натурі. У свою чергу, видача свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_2 не призвело безпосередньо до порушення прав позивачки. Визнання даного свідоцтва судом недійсним не призведе до виникнення у позивачки прав на спірне майно, а отже остання не наділена правом щодо оспорення дійсності свідоцтва, видача якого безпосередньо не впливає на обсяг її прав та обов`язків.
Розрахунок на те, що у разі скасування оспореного свідоцтва в частині ОСОБА_3 оформить право власності на відповідну частку майна і саме за рахунок цього майна позивачка задовольнить свої вимоги, є абстрактним. Тим паче, враховуючи, що на майно, передане набувачу за договором довічного утримання (догляду), не може бути звернено стягнення протягом життя відчужувача.
Відповідач ОСОБА_3 не отримав та не міг отримати спірне майно в порядку спадкування за законом, оскільки спадкування після померлої ОСОБА_7 відбулося за заповітом. 
Крім того, заява ОСОБА_3 від 16.07.2018 про відмову від видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя є одностороннім правочином. Ознак нікчемності вказаної заяви не вбачається та жодна зі сторін про це не заявляла. У межах даної справи не заявлено позовних вимог про визнання недійсною заяви ОСОБА_3 від 16.07.2018. Правомірність цього правочину презюмується. При цьому, позивачка не наділена правом оскаржувати вказаний правочин.
Суд першої інстанції протиправно здійснив тлумачення змісту правочину за відсутності про це вимоги сторін. ОСОБА_3 не звертався до суду з позовом про тлумачення змісту власної заяви. Надавши цій заяві тлумачення всупереч волевиявленню сторони, суд фактично вийшов за межі позовних вимог, чим істотно порушив вимоги диспозитивності цивільного процесу.
В апеляційній скарзі адвокат Захарченко Н.О. також заявила заперечення на ухвали Черкаського районного суду від 27.02.2023 та 06.04.2023. 
24 липня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що наслідком заяви ОСОБА_3 від 16.07.2018 про відмову від видачі свідоцтва про право власності на частки у спільному майні подружжя, стало те, що все майно ОСОБА_3 отримав у власність ОСОБА_2 за заповітом від 01.10.2015. 
Внаслідок цього, порушено права та інтереси позивача, оскільки його було позбавлено можливості отримання від відповідача (боржника) цінного майна, яке можна було б реалізувати в процедурі банкрутства і за рахунок отриманих коштів погасити борг перед позивачем.
Заслухавши доповідача, представників учасників справи, які з`явилися в судове засідання перевіривши доводи апеляційної скарги та законність оскаржуваного рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Із матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до копії розписки від 06.03.2008 ОСОБА_1 позичила ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 100000,00 (сто тисяч) доларів США строком на 10 (десять) років. Вказані кошти ОСОБА_3 брав під 10 (десять) відсотків річних, для розвитку сімейного бізнесу, зокрема, для реконструкції нежитлових-комерційних приміщень розташованих за адресою АДРЕСА_2 . Вказану суму коштів ОСОБА_3 отримав в доларах США. У розписці також зазначено, що у випадку неможливості повернення коштів у повному обсязі або у будь-якій частині ОСОБА_3 зобов`язується передати у приватну власність ОСОБА_1 належну йому нерухомість за адресою АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 7).
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.04.2021 у справі № 925/101/21 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_3 . Призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_3 арбітражного керуючого ОСОБА_5 .
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 25.05.2021 у справі № 925/101/21 визнано вимоги кредитора ОСОБА_1 до ОСОБА_3 в сумі 5632172,00 грн, які підлягають до задоволення та включенню до реєстру вимог кредиторів у другу чергу.
Постановою Господарського суду Черкаської області від 18.08.2021 у справі № 925/101/21 припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_3 , припинено повноваження керуючого реструктуризацією боргів боржника арбітражного керуючого ОСОБА_5 . Визнано банкрутом фізичну особу ОСОБА_3 , призначено керуючим реалізацією майна банкрута арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В.
21.11.2018 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є спадкоємцем зазначеного у заповіті від 01.10.2015 майна ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлій на підставі договору довічного утримання, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. 02.12.2015 за реєстровим № 9422.
Відповідно до витягу № 54172515 від 21.11.2018, свідоцтво про право на спадщину від 21.11.2018, видане на ім`я ОСОБА_2 , зареєстроване у Спадковому реєстрі за № 11362, спадкова справа № 6/2018 від 13.02.2018.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уклали шлюб 26.08.1995, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1 від 26.08.1995. Прізвище дружини після укладення шлюбу – ОСОБА_10 . 
Згідно зі свідоцтвом про народження від 14.02.2018 серії НОМЕР_2 , виданого повторно, батьком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_4 .
02.12.2015 між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 укладено договір довічного утримання, відповідно до якого ОСОБА_4 передав у власність ОСОБА_7 належний йому на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок загальною площею 207,7 кв.м, житловою площею 149,7 кв.м. та надвірні споруди: гараж під літерою Б, сарай під літерою В, вольєр під літерою Г, навіс під літерою Д, сарай під літерою Е, теплиця під літерою Ж сарай під літерою З, огорожа під № № 1.3,5, водоколонка під № 4 замощення 1. Земельні ділянки, а саме площею 0,1496 га з кадастровим номером 7124985200:02:002:0007, площею 0,1496 га з кадастровим номером 7124985200:02:002: 0005, на яких знаходиться житловий будинок відчужуються одночасно. 
За вказаним договором довічного утримання, ОСОБА_7 зобов`язалась довічно повністю утримувати ОСОБА_4 , забезпечуючи його харчуванням, одягом, ліками, доглядом необхідною допомогою і зберегти в його безоплатному довічному користуванні вказаний будинок. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Романій Н.В. та зареєстровано у реєстрі за № 9423.
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 48925947 02.12.2015, приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Романій Н.В. зареєстровано обтяження № 12332062, а саме заборона відчуження майна, яке є предметом договору довічного утримання від 02.12.2015.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 31.01.2018 серії НОМЕР_3 .
13.02.2018 ОСОБА_2 подав заяву до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Е.А. про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до заповіту від 01.10.2015, який посвідчено приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Романій Н.В. та зареєстровано у реєстрі за № 7503, ОСОБА_7 . заповіла усе своє майно на випадок своєї смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
13.02.2018 ОСОБА_4 подав заяву № 20 до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Е.А. про відмову від прийняття обов`язкової частки у спадщині, яка залишилась на день смерті дочки ОСОБА_7 .
03.05.2018 ОСОБА_3 подав заяву № 85 до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Е.А. про відкликання заяви про відмову від видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя від 13.02.2018, зареєстровану за № 21 та просив видати свідоцтво про право власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя після смерті дружини ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
16.07.2018 ОСОБА_3 подав заяву до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Е.А. про відкликання заяви про видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя від 03.05.2018, зареєстровану за № 85 та підтвердив, що на видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя не претендує. У заяві також зазначено, що зміст ст.ст. 1223, 1231, 1232, 1258-1267, 1268, 1270-1272, 1274-1275, 1281, 1282, 1296, 1297, 1269, 1273 Цивільного кодексу України йому роз`яснено.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 282067527 від 29.10.2021, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1496 га з кадастровим номером 7124985200:02:002:0007 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (№ запису 29033494), на земельну площею 0,1496 га з кадастровим номером 7124985200:02:002:0005 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (№ запису 29032529) та на житловий будинок АДРЕСА_1 (№ запису 29031996) на підставі свідоцтва, виданого 21.11.2018 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А. про право на спадщину за заповітом № 11362.
Вважаючи, що майно, на яке безпідставно видано свідоцтво про право на спадщину, протиправно вибуло з власності боржника ОСОБА_3 , та може бути включено до ліквідаційної маси та реалізовано у процедурі погашення боргів, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання.
Ця норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
У частині 1 статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.
Колегія суддів зазначає, що особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним правочину, повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним правочином і в результаті визнання його недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.
Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, при цьому не являючись учасником спадкових правовідносин та стороною у правовідносинах при визначенні частки в спільній сумісній власності подружжя, позивачка зобов`язана була довести в установленому законом порядку, яким чином оспорюване нею свідоцтво, порушує її права та законні інтереси, однак, вказаних обставин ОСОБА_1 доведено не було.
Колегія суддів вважає необґрунтованими та передчасними посилання ОСОБА_1 на те, що наслідком заяви ОСОБА_3 про відмову від видачі свідоцтва про право власності на частки у спільному майні подружжя, стало те, що все майно ОСОБА_3 отримав у власність ОСОБА_2 за заповітом від 01.10.2015, а відтак, порушено права та інтереси позивачки, оскільки її було позбавлено можливості отримання від відповідача (боржника) цінного майна, яке можна було б реалізувати в процедурі банкрутства і в рахунок отриманих коштів погасити борг перед позивачкою.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 754 ЦК України, на майно, передане набувачу за договором довічного утримання (догляду), не може бути звернене стягнення протягом життя відчужувача. 
Отже, навіть у випадку отримання ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на частки у спільному майні подружжя та реєстрації за боржником речових прав на частку житлового будинку, частину вказаної нерухомості, за життя відчужувача майна, неможливо реалізувати в процедурі банкрутства, що свідчить про відсутність порушених прав та інтересів ОСОБА_1 на момент звернення до суду з даним позовом.
Апеляційний суд вказує, що відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.
За таких обставин, суд, здійснюючи розгляд справи, дійшов помилкового висновку про порушення прав та інтересів ОСОБА_1 , а відтак, наявність у позивача прав на подачу даного позову, та надав оцінку тим доказам та обставинам, які не підлягали дослідженню в межах заявлених ОСОБА_1 вимог.
Щодо заперечень скаржника на ухвали суду від 27.02.2023 та від 06.04.2023, колегія суддів зазначає, що, оскільки під час апеляційного розгляду справи встановлено відсутність порушення оспорюваним свідоцтвом про право на спадщину прав та інтересів позивача, то відмова у задоволенні клопотань ОСОБА_3 про об`єднання справ в одне провадження та витребування доказів, а також про призначення технічної експертизи абсолютної давності документа, відповідно, фактично не впливає на встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
За викладених обставин, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 – адвоката Захарченко Н.О. підлягає задоволенню, а рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 31 травня 2023 року – скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
З урахуванням задоволення апеляційної скарги, та, беручи до уваги, що позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», понесені ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги слід компенсувати за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Захарченко Наталії Олександрівни задовольнити.
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 31 травня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Еліонори Антонівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 – арбітражний керуючий Ярмолінський Юрій Васильович, про визнання недійсним у частині свідоцтва про право на спадщину, скасування запису про реєстрацію права власності, скасувати.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Еліонори Антонівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 – арбітражний керуючий Ярмолінський Юрій Васильович, про визнання недійсним у частині свідоцтва про право на спадщину, скасування запису про реєстрацію права власності, відмовити.
Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3220,81 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Повний текст постанови складено 11 жовтня 2023 року.

Судді Ю.В. Сіренко
Н.І. Гончар
Т.Л. Фетісова