ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
20 грудня 2023 року
м. Київ
 
справа № 456/4738/20
провадження № 61-11504св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю., 
 
учасники справи:   
позивач -  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідач - ОСОБА_3 , 
третя особа -  Стрийська міська рада Львівської області,
розглянув у порядку письмового  провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 вересня 2021 року у складі судді Бучківської В. Л. та постанову Львівського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року у складі колегії суддів: Крайник Н. П., Левика Я. А., Шандри М. М.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
17 листопада 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просили зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні належним їм будинком та земельною ділянкою, що розташовані по АДРЕСА_1 , шляхом знесення за власні кошти огорожі самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0, 0127 га, що проходить між їхньою присадибною земельною ділянкою та земельною ділянкою ОСОБА_3 , зі сторони АДРЕСА_1 ,  та прибрання біля неї хаотично розкиданого каміння.
Свої вимоги обґрунтовували тим, що вони є власниками житлового будинку                         АДРЕСА_1 . 
Відповідач ОСОБА_3 є їхнім сусідом та власником будинку 
АДРЕСА_2 , що частина загального проїзду, який знаходиться між будинками,  незаконно одноособово використовується відповідачем, який установив огорожу та на проїжджій частині вулиці від своєї огорожі хаотично розмістив велике каміння. 
Перешкоди у користуванні ними проїздом до будинку з боку ОСОБА_3 , який самовільно здійснив огорожу, встановлено актами перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки, Головного управління Держгеокадартру у Львівській області                              від 15 липня та 21 листопада 2019 року, актом обстеження земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 16 липня 2019 року, приписами Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 16 липня та 21 листопада 2019 року, постановою про накладення адміністративного стягнення від 21 листопада 2019 року, протоколом про адміністративне правопорушення від 21 листопада 2019 року, актами земельних комісій Дашавської селищної ради від 14 вересня та 02 листопада 2018 року, схемами розташування земельних ділянок. 
Згідно зазначених актів ОСОБА_3 порушив межі спільного проїзду, самовільно зайняв (шляхом огородження) земельну ділянку площею                     0,0127 га. На теперішній час ОСОБА_3 не виконав вимог органу місцевого самоврядування та Головного управління Держгеокадартру у Львівській області, установлену ним огорожу не прибрав, що унеможливлює здійснення ними безперешкодного проїзду до їхнього будинку та земельної ділянки. 
Вказували, що вони (позивачі) неодноразово зверталися до ОСОБА_3 з проханням прибрати встановлену ним огорожу, надати їм доступ до їхнього будинку, земельної ділянки, однак на їхні звернення він не реагує. 
Посилаючись на те, вони та члени їхньої сім`ї фактично позбавлені можливості вільного проїзду до належного їм будинку та земельної ділянки, просили позов задовольнити.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 вересня                2022 року позов задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловим будинком та земельною ділянкою, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення огорожі, самовільно розміщеної на земельній ділянці площею 0,0127 га за адресою: АДРЕСА_1 .
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Суд першої інстанції виходив із того, що відповідач самовільно зайняв частину земельної ділянки загального користування шляхом спорудження огорожі без законних на те підстав, зменшивши ширину вулиці спільного користування, яка проходить між садибами ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , з 10 м  до 7,7 - 6, 66 метрів. Суд дійшов висновку, що відповідач порушив право позивачів на користування земельною ділянкою загального користування площею                   0,0127 га та створив перешкоди у проїзді до їхнього домогосподарства.
Короткий зміст постанови апеляційної інстанції
Постановою Львівського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 вересня 2021 року залишено без змін. 
Апеляційний суд погодився з рішенням суду першої інстанції як таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, вважав його законним та обґрунтованим і не вбачав  підстав для  скасування.
Короткий зміст вимог касаційних скарг
У листопаді 2022 року до Верховного Суду ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень ОСОБА_3 зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права, вказує, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 13 липня                  2022 року у справі № 556/1437/19, від 09 листопада 2022 року у справі                          № 450/389/16-ц, від 20 жовтня 2022 року у справі № 279/188/21, суди не дослідили зібрані у справі докази та встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункти 1 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пункти 1 та 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).
У червні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_4 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 вересня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень ОСОБА_3 зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права, вказує, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 04 листопада 2019 року у справі № 542/401/18, від 10 вересня 2020 року у справі                            № 757/66808/19-ц, від 17 червня 2021 року у справі № 626/2547/19, від                         15 травня 2023 року у справі № 462/432/17, вказує, що суд прийняв рішення про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не був залучений до участі у справі (пункти 1 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пункт 8 частини першої статті).
Аргументи учасників справи
Доводи осіб, які подали касаційні скарги
Касаційні скарги аргументовані тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні справи.
У касаційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що комісія при селищній раді не встановила факт захоплення ОСОБА_5 земельної ділянки загального користування (вулиці зі сторони ОСОБА_1 ), а лише запропонувала змістити межі її садиби в сторону сусіда та самостійно без згоди ОСОБА_5 встановила інші межові знаки її земельної ділянки, що не відповідали державному акту на землю.
Окрім того, суди прийняли рішення про права та інтереси особи, яка не була залучена до участі у справ, - ОСОБА_4 , який разом із ним ( ОСОБА_3 ) є співвласником земельної ділянки кадастровий номер 4625355300:09:007:0041 в с. Олексичі та будинку АДРЕСА_1 , до якого відноситься й спірна загорожа. Його частка в майні складає 1/3 відповідно до витягів                  від 27 липня 2022 року № № 305948201 та  305942833.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 вказує, що рішенням суду першої та апеляційної інстанції вирішено питання щодо його прав, свобод та інтересів, оскільки стосується його прав, свобод та інтересів на володіння, користування та розпорядження власністю, успадкованою після смерті батьків: земельною ділянкою кадастровий номер 4625355300:09:007:0041 та житловим будинком АДРЕСА_1 , до складу якого входить і споруди огорожі № № 1 та 2,ворота № № 3 та 4, що є частиною оспорюваної огорожі. 
Оскаржуваними рішеннями судів зобов`язано ОСОБА_3 знести частину огорожі, яка належить, в тому числі, і йому (1/3 частки).
ОСОБА_3 набув право власності на 2/3 частки земельної ділянки кадастровий № 24625355300:09:007:0041 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 . 
З ІНФОРМАЦІЯ_1 йому ( ОСОБА_4 ) належить право користування та володіння зазначеним майном (в тому числі огорожею). Право власності на 1/3 частку земельної ділянки та будинку з господарськими будівлями та спорудами, що раніше належали його матері ОСОБА_5 , він набув в порядку спадкування після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак зареєстрував це право лише в 2022 році, оскільки є особою з інвалідністю  з дитинства II групи, має складнощі у пересуванні без сторонньої допомоги. 
Доводи інших учасників справи
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали відзиви, в яких просять касаційні скарги залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права. Також просять закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 , оскільки вважають, що вона підписана іншою особою.
ОСОБА_4 подав пояснення на відзиви, у яких просить залишити без задоволення вимоги відзивів  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо закриття касаційного провадження за його касаційною скаргою на судові рішення судів попередніх інстанцій, які він підписав особисто.
Рух справи в суді касаційної інстанції 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 21 листопада 2022 року касаційну скаргу відповідача передано на розгляд судді-доповідачеві Хопті С. Ф. 
Ухвалами Верховного Суду від 16 січня 2023 року та від 07 липня 2023 року поновлено ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 вересня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 27 вересня                             2022 року.
Відкрито касаційне провадження у даній справі.
Витребувано зі Стрийського міськрайонного суду Львівської області вищезазначену цивільну справу № 456/4738/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Стрийська міська рада Львівської області, про усунення перешкод у користуванні власністю, спільним проїздом та про порушення правил добросусідства.
31 січня 2023 року матеріали справи № 456/4738/20 надійшли до Верховного Суду.
Відповідно до розпорядження керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 08 серпня 2023 року № 1653/0/226-23, протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 серпня                      2023 року, у зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_6 , справу призначено судді-доповідачеві Червинській М. Є.
Ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2023 року справу № 456/4738/20 призначено до судового розгляду.
Обставини справи, встановлені судами
Суди попередніх інстанцій установили, що ОСОБА_1 є власником земельних ділянок, кадастровий номер 4625355300:09:007:0072, розташованої у с. Олексичі Стрийського району Львівської області, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,17 га, та кадастровий номер 4625355300:09:007:0136 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,10013 га, а також житлового будинку АДРЕСА_1 за цією ж адресою.
ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом є власником 2/3 частки земельної ділянки площею 0,1793 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 4625355300:09:007:0041, яка розташована на території                   с. Олексичі Стрийського району Львівської області, та житлового будинку                    АДРЕСА_2 за вказаною адресою..
Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 15 липня 2019 року земельну ділянку загального користування комунальної власності (проїзд) по                         АДРЕСА_1 , яка межує із земельною ділянкою кадастровий номер 4625355300:09:007:0041, самовільно зайнято (шляхом огородження) площею 0,0127 га гр. ОСОБА_3 . 
Факт самовільного зайняття підтверджується схемою розташування земельних ділянок, виконаною інженером-землевпорядником ФОП                  ОСОБА_7 . Згідно плану-схеми розміщення земельних ділянок                ОСОБА_5 самовільно захопив земельну ділянку площею 0,0127 га.
Рішенням Дашавської селищної ради від 05 серпня 2002 року № 34 затверджено акт комісії по сільському господарству при Дашавській селищній раді від 01 серпня 2002 року, згідно з яким ширина вулиці спільного користування, яка проходить між садибами ОСОБА_5 (мати відповідача) та ОСОБА_1 становить 10 м, згідно генплану забудови с. Олексичі. ОСОБА_5 необхідно провести встановлення суцільної межової лінії зі сторони вулиці та згідно встановлених межових знаків провести розчистку вулиці та сміття.
Комісія запропонувала ОСОБА_5 змістити свою межу від присадиби ОСОБА_8 на ширину 1,5 м у сторону присадиби ОСОБА_8 , згідно встановлених межових знаків. ОСОБА_5 запропоновано провести розчистку дороги загального користування від сміття.
Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом від 21 листопада 2019 року державний інспектор Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, у присутності ОСОБА_3 провів перевірку, за результатом якої встановлено, що вимоги, зазначені у приписі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 16 липня 2019 року про усунення порушень вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок, не виконано, чим порушено норми статті 188-5 КУпАП. Постановлено визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 188- 5 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170, 00 грн.  
Відповідно до акту постійної комісії з питань земельних відносин охорони довкілля, використання природних ресурсів, адміністративно-територіального устрою, планування території, архітектури та будівництва та постійно діючої комісії з питань законності, охорони громадського порядку, благоустрою, промисловості, житлово-комунального господарства, транспорту та зв`язку по розгляду колективної заяви жителів с. Олексичі від 14 вересня 2018 року, комісія зобов`язала ОСОБА_3 прибрати каміння з вулиці в термін до                      10 жовтня 2018 року; встановити в натурі межі своєї земельної ділянки, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №093411, яка надана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_3 , шляхом закріплення їх межовими знаками, в термін до 01 листопада 2018 року; звільнити самовільно зайняту ділянку та привести дану земельну ділянку до стану, придатного для використання за цільовим призначенням, у термін                               до 01 листопада 2018 року.
10 липня 2019 року жителі с. Олексичі звернулись із заявою до голови Дашавської селищної ради, оскільки ОСОБА_5 , а в подальшому                     ОСОБА_3 самовільно захопили частину дороги комунальної власності шириною 3 метри.
Рішенням Дашавської селищної ради від 21 серпня 2019 року № 1852                  ОСОБА_3 відмовлено у наданні дозволу на приєднання земельної ділянки із земель комунальної власності Дашавської селищної ради в с. Олексичі до його присадибної земельної ділянки.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня                 2021 року, яке набрало законної сили у справі №380/6752/21за позовом ОСОБА_2 до Стрийської міської ради про визнання протиправним рішення, визнано рішення ХХХХVІІІ сесії VII демократичного скликання Дашавської селищної ради від 20 жовтня 2020 року № 2958 «Про затвердження існуючих розмірів доріг комунальної власності Дашавської селищної ради», яким затверджено акт комісії по сільському господарству при Дашавській селипщій раді від 01 серпня 2002 року, відповідно до якого ширина вулиці спільного користування, яка проходить між присадибами ОСОБА_5 та ОСОБА_1  (на теперішній час АДРЕСА_4 ), становить 10 м згідно генплану забудови с. Олексичі, протиправним в частині визначення ширини вулиці спільного користування.  
Межі та підстави касаційного перегляду 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті                  394 ЦПК України).
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (пункт четвертий частини другої статті 389 ЦПК України). 
Підставою касаційного оскарження оскаржених у цій справі судових рішень є посилання заявників на:
- неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права, вказує, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі                 № 556/1437/19, від 09 листопада 2022 року у справі № 450/389/16-ц,                          від 20 жовтня 2022 року у справі № 279/188/21, суди не дослідили зібрані у справі докази та встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункти 1 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пункти 1 та 4 частини третьої статті 411 ЦПК України);
- неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права, вказує, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 04 листопада 2019 року у справі № 542/401/18, від 10 вересня 2020 року у справі № 757/66808/19-ц,                       від 17 червня 2021 року у справі № 626/2547/19, від 15 травня 2023 року у справі № 462/432/17, вказує, що суд прийняв рішення про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не був залучений до участі у справі (пункти 1 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пункт 8 частини першої статті).
Відповідно до статті 400 ЦПК України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції діє в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.
Позиція Верховного Суду 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі               № 523/9076/16-ц вказала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).
Відповідно до частин першої - четвертої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19, від 20 січня 2021 року у справі № 203/2/19), від  21 листопада 2022 року у справі № 754/16978/21).
Якщо заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків іншої особи, яка не залучена до участі у справі в якості відповідача, не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.
Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_3 , позивачі просили суд зобов`язати його усунути перешкоди у користуванні належним їм будинком та земельною ділянкою, що розташовані по АДРЕСА_1 , шляхом знесення за власні кошти огорожі самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0, 0127 га.
Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що ОСОБА_3 є власником                     2/3 частин земельної ділянки площею 0,1793 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 4625355300:09:007:0041, яка розташована на території                     с. Олексичі Стрийського району Львівської області, та житлового будинку                      АДРЕСА_2 за вказаною адресоюна підставі свідоцтва про право на спадщину за закономвід 28 березня 2017 року. 
Іншим співвласником (вид спільної власності - спільна часткова) зазначеного майна є ОСОБА_4 , якому належить 1/3 його частина.
Тобто спірні правовідносини стосуються прав та обов`язків ОСОБА_4 , як співвласника майна, що є предметом спору..
Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, зобов`язуючи ОСОБА_3 знести огорожу, самовільно розміщену на земельній ділянці площею 0,0127 га по АДРЕСА_1 ,  не звернув увагу на те, що зазначене майно перебуває у спільний частковій власності, проте інший співвласник, відповідно до вимог ЦПК України, до участі у справі співвідповідачем не залучений.
Між тим, суд зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню, та, встановивши факт пред`явлення позову до неналежного відповідача, відсутність клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем або залучення до участі у справі співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову саме через неналежність відповідача, зокрема через те, що до участі у справі співвідповідачами (належними відповідачами) не залучено всіх співвласників майна.
За таких обставин суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, зробив помилковий висновок про часткове задоволення позову, пред`явленого до неналежного складу відповідачів.
Водночас позивачі не позбавлені права на звернення до суду з вимогами до належних відповідачів.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржені рішення ухвалені без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржені судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 вересня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 вересня                  2022 року скасувати.
У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Стрийська міська рада Львівської області, про усунення перешкод у користуванні власністю, спільним проїздом та про порушення правил добросусідства відмовити.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття. 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий | М. Є. Червинська
Судді: | А. Ю. Зайцев
| Є. В. Коротенко
| В. М. Коротун
| М. Ю. Тітов