ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2023 року                                                    м. Дніпро         Справа №  904/2189/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді  Чередка А.Є. (доповідач)      
суддів: Мороза В.Ф., Коваль Л.А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Дупляк С.А.) від 08.08.2023  р. у справі №  904/2189/23

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквапласт"
за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Східного офісу Держаудитслужби
про стягнення грошових коштів, - 
                                                                 ВСТАНОВИВ:

У травні 2023  р. Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквапласт" про стягнення 249  065,13 грн, з яких 206  552,58 грн збитків, 6  094,72 грн трьох процентів річних та 36  417,83 грн інфляційних втрат.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2023р. у справі №  904/2189/23 у задоволенні позовних вимог відмовлено; судові витрати по справі покладено на позивача.
Не погодившись з даним рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду звернулося Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2023  р. у справі №  904/2189/23 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквапласт" на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" суму заборгованості внаслідок надмірно сплачених коштів у розмірі 206  552,58 (зайво сплачені кошти), 3  % річних у сумі 6  094,72 грн. та інфляційних втрат у сумі 36  417,83 грн., а всього 249  065,13 грн.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що висновком Східного офісу Держаудитслужби від 24.12.2021 №  05-21/66 тільки підтверджено наявність збитків понесених Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" внаслідок надмірно сплачених коштів Товариству з обмеженою відповідальністю "Аквапласт".
Апелянт вважає, що сам факт таких збитків прямо випливає з зайвого застосування підвищуючих коефіцієнтів, зайвого подвійного включення вартості робіт, зайвого включення витрат на роботу машин і механізмів, завищення розміру прибутку, завищення вартості виконаних підрядних робіт з капітальних ремонтів з жовтень-листопад 2020, що підтверджується наявними у справі доказами.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.09.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2023р. у справі №  904/2189/23 у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи, встановлено відповідачу і третій особі строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.
Товариством з обмеженою відповідальністю "Аквапласт" подано до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", у відповідності до якого відповідач заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.
В обґрунтування своїх заперечень проти доводів апеляційної скарги відповідач, зокрема зазначає, що прийняття результату робіт позивачем без зауважень і застережень є доказом виконання робіт у відповідності до умов договорів підряду. Обсяг виконаних робіт позивачем перевірений та прийнятий без будь-яких зауважень та без виявлення будь-яких дефектів (недоліків), що підтверджується підписаними актами виконаних будівельних робіт, які містяться в матеріалах справи.
Відповідач вважає, що обставини, які викладено в Довідці №  05-21/66 від 24.12.2021 за результатами заходів проведення Східним офісом Держаудитслужби ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності АТ "Криворізька теплоцентраль" за період з 01.07.2019 по 30.09.2021 року, не впливають на умови укладених між сторонами договорів та не можуть їх змінювати.
Стверджує, що позивачем не доведено наявності в діях відповідача елементів, які утворювали б склад господарського правопорушення, що необхідні для застосування відповідальності у вигляді стягнення збитків.
Звертає увагу, що відповідач категорично не погоджується з висновками Довідки №  05-21/66 від 24.12.2021, у зв`язку з чим ТОВ "Аквапласт" згідно п. 42 "Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006  р. №  550, було надано обґрунтовані письмові заперечення (зауваження), які містяться в матеріалах справи.
Східним офісом Держаудитслужби подано до Центрального апеляційного господарського суду пояснення, у відповідності до яких третя особа-1 вважає, що наявними у справі доказами підтверджується завдання відповідачем позивачу збитків, а тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. У зв`язку з чим просить апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" задовольнити.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 22.07.2020 між позивачем (замовник) та відповідачем (підрядник) був укладений договір №228 Демонтаж, виготовлення та монтаж металевої димової труби №5 водогрійного котла типу ПТВМ-50 ст. №6-1 РК №6 (далі – договір №228 від 22.07.2020), відповідно до п. 1.1 умов якого замовник доручає, а підрядник, в межах договірної ціни, зобов`язується виконати роботи з демонтажу, виготовлення та монтажу металевої димової труби №5 водогрійного типу ПТВМ-50 ст. №6-1 РК №6 (далі – роботи) у відповідності до будівельних робіт, інших чинних законодавчих та нормативно-правових документів, які діють на території України.
Пунктом 3.3 договору №228 від 22.07.2020 визначено, що договірна ціна є твердою, визначена у кошторисній документації, що є додатком №2 до цього договору, і становить: 4  165  833,33 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 833  166,67 грн, всього з ПДВ 4  999  000,00 грн.
Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх печатками і діє до 31.12.2020 (включно), але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 18.1 договору №228 від 22.07.2020).
В якості додатку №1 до договору №228 від 22.07.2020 між сторонами підписано Відомість обсягів робіт (Демонтаж, виготовлення та монтаж металевої димової труби №5 водогрійного котла типу ПТВМ-50 ст. №6-1 РК №6) (арк. 155 зворот-156, том 1).
Договірна ціна на будівництво ДК 021:2015 “45000000-7” Будівельні роботи та поточний ремонт (Демонтаж, виготовлення та монтаж металевої димової труби №5 водогрійного котла типу ПТВМ-50 ст. №6-1 РК №6), що здійснюється у 2020 році (арк. 157, том 1) складає 4  999  000,00 грн.
Також в межах договору №228 від 22.07.2020 складено:
локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 на ДК 021:2015 “45000000-7” Будівельні роботи та поточний ремонт (Демонтаж, виготовлення та монтаж металевої димової труби №5 водогрійного котла типу ПТВМ-50 ст. №6-1 РК №6) (арк. 158-161, том 1);
розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-1 на ДК 021:2015 “45000000-7” Будівельні роботи та поточний ремонт (Демонтаж, виготовлення та монтаж металевої димової труби №5 водогрійного котла типу ПТВМ-50 ст. №6-1 РК №6) (арк. 165 зворот-166, том 1);
підсумкову відомість ресурсів до об`єктного кошторису №2-1 ДК 021:2015 “45000000-7” Будівельні роботи та поточний ремонт (Демонтаж, виготовлення та монтаж металевої димової труби №5 водогрійного котла типу ПТВМ-50 ст. №6-1 РК №6) (арк. 161 зворот-165, том 1).
За результатами виконання робіт за договором №228 від 22.07.2020 між сторонами складено довідку від 30.11.2020 про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2020 року на загальну суму 4  836  338,22 грн (арк. 113, 237 том 1) та акт №_ від 30.11.2020 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2020 року на загальну суму 4  836  338,22 грн (арк. 238-244, том 1).
В якості оплати робіт за договором №228 від 22.07.2020 позивач долучив до матеріалів справи копію платіжного доручення №1416 від 19.03.2021 на суму 4  836  338,22 грн з призначенням платежу: “роботи з демонт. та монт. дим. труби 5 вод. котла ПТВМ 50 ст. 6-1 рах. 167 від 30.11.2020 дог. 228 від 22.07.2020 Процед. закуп. ПДВ 20% 806  056,37 грн” (арк. 232, том 1).
30.04.2020 між позивачем (замовник) та відповідачем (підрядник) був укладений договір №210 Капітальний ремонт водогрійного котла типу ПТВМ-50 №3-1 районної котельні №3 (далі – договір №210 від 30.04.2020), відповідно до п. 1.1 умов якого замовник доручає, а підрядник, в межах договірної ціни, зобов`язується виконати роботи капітального ремонту водогрійного котла типу ПТВМ-50 №3-1 районної котельні №3 (далі – роботи) у відповідності до будівельних робіт, інших чинних законодавчих та нормативно-правових документів, які діють на території України.
Пунктом 3.3 договору №210 від 30.04.2020 визначено, що договірна ціна є твердою, визначена у кошторисній документації, що є додатком №2 до цього договору, і становить: 9  583  333,33 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 1  916  666,67 грн, всього з ПДВ 11  500  000,00 грн.
Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх печатками і діє до 31.12.2020 (включно), але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 18.1 договору №210 від 30.04.2020).
В якості додатку №1 до договору №210 від 30.04.2020 між сторонами підписано Відомість обсягів робіт (Капітальний ремонт водогрійного котла типу ПТВМ-50 №3-1 районної котельні №3) (арк. 173 зворот-176, том 1).
Договірна ціна Капітальний ремонт водогрійного котла типу ПТВМ-50 №3-1 районної котельні №3 (арк. 176 зворот-177, том 1) складає 11  500  000,00 грн.
Також в межах договору №210 від 30.04.2020 складено:
локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 на Капітальний ремонт водогрійного котла типу ПТВМ-50 №3-1 районної котельні №3 АТ “Криворізька теплоцентраль” (арк. 177 зворот-187, том 1);
розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-1 на Капітальний ремонт водогрійного котла типу ПТВМ-50 №3-1 районної котельні №3 АТ “Криворізька теплоцентраль” (арк. 190 зворот-192, том 1);
підсумкову відомість ресурсів на Капітальний ремонт водогрійного котла типу ПТВМ-50 №3-1 районної котельні №3 АТ “Криворізька теплоцентраль” (арк. 188 зворот-190, том 1).
За результатами виконання робіт за договором №210 від 30.04.2020 між сторонами складено довідку від 29.10.2020 про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2020 року на загальну суму 11  339  966,96 грн (арк. 58, том 1) та акт №4 від 29.10.2020 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року на загальну суму 11  339  966,96 грн (арк. 59-66, том 1).
В якості оплати робіт за договором №210 від 30.04.2020 позивач долучив до матеріалів справи копію платіжного доручення №2672 від 18.05.2021 на суму 1  339  966,96 грн з призначенням платежу: “оплата за ремонт водогр. котла дог. 210 від 30.04.2020, рах. 128 від 29.10.2020” (арк. 235, том 1) та копію платіжного доручення №2061 від 22.04.2021 на суму 10  000  000,00 грн з призначенням платежу: “оплата за ремонт водогр. котла дог. 210 від 30.04.2020, рах. 128 від 29.10.2020” (арк. 236, том 1).
22.10.2020 між позивачем (замовник) та відповідачем (підрядник) був укладений договір №250 додаткові аналогічні роботи з капітального ремонту водогрійного котла типу ПТВМ-50 №3-1 районної котельні №3 (далі – договір №250 від 22.10.2020), відповідно до п. 1.1 умов якого замовник доручає, а підрядник, в межах договірної ціни, зобов`язується виконати аналогічні роботи з капітального ремонту водогрійного котла типу ПТВМ-50 №3-1 районної котельні №3 (далі – роботи) у відповідності до будівельних робіт, інших чинних законодавчих та нормативно-правових документів, які діють на території України.
Пунктом 3.3 договору №250 від 22.10.2020 визначено, що договірна ціна є твердою, визначена у кошторисній документації, що є додатком №2 до цього договору, і становить: 605  147,74 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 121  029,35 грн, всього з ПДВ 726  176,09 грн.
Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх печатками і діє до 31.12.2020 (включно), але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 18.1 договору №250 від 22.10.2020).
В якості додатку №1 до договору №250 від 22.10.2020 між сторонами підписано Відомість обсягів робіт (додаткові аналогічні роботи з капітального ремонту водогрійного котла типу ПТВМ-50 №3-1 районної котельні №3) (арк. 198-202, том 1).
Договірна ціна на будівництво ДК 021:2015 “45000000-7” Будівельні роботи та поточний ремонт (Додаткові аналогічні роботи з капітального ремонту водогрійного котла типу ПТВМ-50 №3-1 районної котельні №3 АТ “Криворізька теплоцентраль”, що здійснюється у 2020 році (арк. 214-215, том 1) складає 726  176,09 грн.
Також в межах договору №250 від 22.10.2020 складено:
локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 на додаткові аналогічні роботи з капітального ремонту водогрійного котла типу ПТВМ-50 №3-1 районної котельні №3 (арк. 203-210, том 1);
розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-1 на додаткові аналогічні роботи з капітального ремонту водогрійного котла типу ПТВМ-50 №3-1 районної котельні №3 (арк. 211-213, том 1).
За результатами виконання робіт за договором №250 від 22.10.2020 між сторонами складено довідку від 29.10.2020 про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2020 року на загальну суму 726  176,09 грн (арк. 96, том 1) та акт №_ від 29.10.2020 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року на загальну суму 726  176,09 грн (арк. 97-102, том 1).
В якості оплати робіт за договором №250 від 22.10.2020 позивач долучив до матеріалів справи копію платіжного доручення №2671 від 18.05.2021 на суму 726  176,09 грн з призначенням платежу: “оплата за ремонт водогр. котла дог. 250 від 22.10.2020, рах. №162 від 29.10.2020 Без тендеру” (арк. 234, том 1).
19.11.2020 між позивачем (замовник) та відповідачем (підрядник) був укладений договір №258 додаткові аналогічні роботи з демонтажу, виготовлення та монтажу металевої димової труби №5 водогрійного котла  типу ПТВМ-50 ст. №6-1 РК №6 (далі – договір №258 від 19.11.2020), відповідно до п. 1.1 умов якого замовник доручає, а підрядник, в межах договірної ціни, зобов`язується виконати додаткові аналогічні роботи з демонтажу, виготовлення та монтажу металевої димової труби №5 водогрійного котла  типу ПТВМ-50 ст. №6-1 РК №6 (далі – роботи) у відповідності до будівельних вимог, інших чинних законодавчих та нормативно-правових документів, які діють на території України.
Пунктом 3.3 договору №258 від 19.11.2020 визначено, що договірна ціна є твердою, визначена у кошторисній документації, що є додатком №2 до цього договору, і становить: 1  103  659,91 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 220  731,98 грн, всього з ПДВ 1  324  391,89 грн.
Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх печатками і діє до 31.12.2020 (включно), але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 18.1 договору №258 від 19.11.2020).
В якості додатку №1 до договору №258 від 19.11.2020 між сторонами підписано Відомість обсягів робіт (додаткові аналогічні роботи: “Димова труба №5 водогрійного котла типу ПТВМ-50 ст. №6-1 РК №6 АТ “Криворізька теплоцентраль”) (арк. 222-223, том 1).
Договірна ціна на будівництво ДК 021:2015 “45000000-7” Будівельні роботи та поточний ремонт (додаткові аналогічні роботи з демонтажу, виготовлення та монтажу металевої димової труби №5 водогрійного котла типу ПТВМ-50 ст. №6-1 РК №6), що здійснюється у 2020 році (арк. 224, том 1) складає 1  324  391,89 грн.
Також в межах договору №258 від 19.11.2020 складено:
локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 на ДК 021:2015 “45000000-7” Будівельні роботи та поточний ремонт (додаткові аналогічні роботи з демонтажу, виготовлення та монтажу металевої димової труби №5 водогрійного котла  типу ПТВМ-50 ст. №6-1 РК №6) (арк. 225-227, том 1);
розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-1 на ДК 021:2015 “45000000-7” Будівельні роботи та поточний ремонт (додаткові аналогічні роботи з демонтажу, виготовлення та монтажу металевої димової труби №5 водогрійного котла  типу ПТВМ-50 ст. №6-1 РК №6) (арк. 230-231, том 1);
підсумкову відомість ресурсів (арк. 227 зворот-229, том 1).
За результатами виконання робіт за договором №258 від 19.11.2020 між сторонами складено довідку від 30.11.2020 про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2020 року на загальну суму 1  324  391,89 грн (арк. 126, том 1) та акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2020 року на загальну суму 1  324  391,89 грн (арк. 127-128, том 1).
В якості оплати робіт за договором №258 від 19.11.2020 позивач долучив до матеріалів справи копію платіжного доручення №1417 від 19.03.2021 на суму 1  324  391,89 грн з призначенням платежу: “демонтаж, монтаж мет. дим. труби 5 вод. котла ПТВМ 50 ст. 6-1 по дог. 258 від 19.11.2020, рах. 168” (арк. 233, том 1).
Довідкою Східного офісу Держаудитслужби від 24.12.2021 за №05-21/66 зустрічної звірки в Товаристві з обмеженою відповідальністю “Аквапласт” з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу, якості операцій та розрахунків з Акціонерним товариством “Криворізька теплоцентраль” за період з 01.07.2019 до 30.09.2021 (далі – довідка третьої особи-1) (арк. 26-57, том 1) встановлено таке.
(1) до вартості робіт за договором №210 від 30.04.2020:
безпідставно застосовано підвищуючий коефіцієнт до витрат праці робітників;
подвійно включено роботи зі складання і розбирання дерев`яних риштувань;
включено роботи з експлуатації машин і механізмів, використання яких не передбачено проєктом виконаних робіт.
Вказане призвело до завищення вартості робіт з капітального ремонту котла ПТВМ-50 №3-1 на загальну суму 198  789,73 грн.
(2) до вартості робіт за договором №250 від 22.10.2020:
безпідставно включено витрати на роботу машин і механізмів: кранів на автомобільному ходу вантажопідйомністю 6,3 т, кранів на автомобільному ходу при роботі на монтажі технологічного устаткування, вантажопідйомністю 10, крани на гусеничному ходу при роботі на монтажі технологічного устаткування, вантажопідйомністю 25 т та інші машини і механізми, що призвело до підвищення вартості робіт за вказаним договором на загальну суму 1  359,47 грн.
Крім цього, внаслідок включення до Відомостей обсягів робіт, локального кошторису договірної ціни договору від 22.10.2020 №250 та акту ф.№КБ-2в за жовтень 2020 року завищеного розміру прибутку призвело до завищення вартості додаткових робіт з капітального ремонту котла ПТВМ-50 №3-1 на загальну суму 4  947,11 грн.
(3) до вартості робіт за договором №228 від 22.07.2020:
безпідставно включені витрати на роботу машин і механізмів: навантажувачі одноковшеві, вантажопідйомністю 1 т, електричні печі для сушіння зварювальних матеріалів з регулюванням температури у межах 80-500 оС, компресори пересувні з електродвигуном, тиск 600 кПа, продуктивність 0,5 м3/хв на загальну суму 1  276,93 грн.
(4) до вартості робіт за договором №258 від 19.11.2020:
безпідставно включені витрати на роботу машин і механізмів: електричні печі для сушіння заварювальних матеріалів з регулюванням температури у межах 80-500 оС, компресори пересувні з електродвигуном, тиск 600 кПа, продуктивність 0,5 м3/хв на загальну суму 179,34 грн.
З рештою, згідно із довідкою третьої особи-1 відповідач завищив вартість робіт за договорами №210 від 30.04.2020, №250 від 22.10.2020, №228 від 22.07.2020 та №258 від 19.11.2020 на загальну суму 206  552,58 грн, яка і є визначеною позивачем сумою збитків заявлених до відповідача.
Відповідач долучив до матеріалів справи №904/2189/23 письмові заперечення  (зауваження) від 30.12.2021 за вих. №1796 підприємства, на якому проводилася зустрічна звірка до довідки зустрічної звірки від 24.12.2021 №05-21/66 (арк. 119-123, том 1). В якості доказів направлення письмових заперечень (зауважень) відповідач долучив до матеріалів справи опис вкладення у цінний лист від 30.12.2021, накладну та фіскальний чек від 30.12.2021 (арк. 124-125, том 1). 
З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з претензією від 21.04.2022 за №3504/01 (арк. 14-23, том 1), у якій позивач повідомляє відповідача, що третьою особою-1, відповідно до п. 1.1.4.3 плану проведення заходів державного фінансового контролю Східного офісу Держаудитслужби на 4 квартал 2021 року проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності акціонерного товариства “Криворізька теплоцентраль” за період з 01.01.2015 по 30.09.2021, про що складено відповідний акт від 09.02.2022 за №040405-22/1 і встановлено, що відповідачем (підрядником) до актів виконаних робіт (ф. КБ-2в), складених за підсумками виконання договорів №210 від 30.04.2020, №250 від 22.10.2020, №228 від 22.07.2020 та №258 від 19.11.2020 зайво включено витрати на роботу машин і механізмів, завищено розмір прибутку, що призвело до завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 206  552,58 грн, яку позивач і вимагає у відповідача сплатити протягом 7 (семи) календарних днів від дня отримання даної претензії. В якості доказів направлення претензії від 21.04.2022 за №3504/01 позивач долучив до матеріалів справи копії конверта, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та копію конверта з відміткою пошти без вручення адресату (арк. 24-25, том 1).
Наведені вище обставини і зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновків, що позивачем не надано доказів неналежного виконання відповідачем зобов`язань за спірними договорами, а також згідно з ст. 74 ГПК України не доведено належним чином факт заподіяння збитків відповідачем, протиправність його поведінки та причинний зв`язок цієї поведінки із заподіяними збитками, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування до нього такої міри цивільної відповідальності як відшкодування збитків, враховуючи, що матеріалами справи викладені позивачем обставини не підтверджуються.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Частиною 4 ст. 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
Відповідно до ст. 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а у разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.
Так наявними матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договорів №228 від 22.07.2020, №210 від 30.04.2020, №250 від 22.10.2020 та №258 від 19.11.2020 між позивачем та відповідачем були складені та підписані без заперечень і зауважень акти приймання виконаних будівельних робіт за жовтень та листопад 2020 року на загальну суму 18  226  873,16 грн.
Наявними у справі № 904/2189/23 доказами також підтверджується і оплата позивачем робіт за договорами №228 від 22.07.2020, №210 від 30.04.2020, №250 від 22.10.2020 та №258 від 19.11.2020 у повному обсязі.
Предметом доказування у справі № 904/2189/23 є питання завдання збитків у результаті порушення відповідачем цивільного права позивача.
Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: (1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); (2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Частиною 2 ст. 224 ГК України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Статтею 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Статтею 883 ЦК України передбачено, що підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.
Частинами першою та другою статті 1166 ЦК України, яка регулює загальні підстави відповідальності за завдану шкоду, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити такі складові, як:
- неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства;
- наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом, та її розмір;
- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що необхідно та невідворотно спричинила шкоду;
- вина заподіювача шкоди, як суб`єктивного елемента відповідальності, що полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.
За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.
За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини перша та третя статті 74 ГПК України).
Тож при зверненні з позовом про відшкодування заподіяної майнової шкоди, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами неправомірність поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою.
Водночас зі змісту частини другої статті 1166 ЦК України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Відповідний висновок міститься, зокрема, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №753/7281/15-ц. Тому спростування цієї вини є процесуальним обов`язком її заподіювача.
З аналізу вищенаведених норм вбачається, що вони передбачають відповідальність за неналежне виконання своїх зобов`язань за договором та необхідність відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням зобов`язань.
Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
В якості доказів завищення робіт на загальну суму 206  552,58 грн за договорами №228 від 22.07.2020, №210 від 30.04.2020, №250 від 22.10.2020 та №258 від 19.11.2020 позивач посилається на довідку від 24.12.2021 за №05-21/66.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
За змістом пунктів 1, 7, 10 частини першої статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано право здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на приведення роботи підконтрольної організації у відповідність із вимогами законодавства у майбутньому і є обов`язковою до виконання. Що ж стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути кошти на відшкодування виявлених в ході перевірки збитків.
Дослідивши наявні в матеріалах справи №  904/2189/23 документи, судом першої інстанції встановлено, що жодних зауважень щодо виконання взятих на себе за вказаними вище договорами підряду зобов`язань на адресу підрядника направлено не було.
Матеріали справи №  904/2189/23 не містять і доказів порушення відповідачем умов вказаних вище договорів підряду, зокрема відсутні будь-які первинні бухгалтерські документи, які б свідчити про отримання позивачем збитків в результаті неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань. 
Таким чином, матеріалами справи №  904/2189/23 не підтверджується порушення відповідачем умов договорів підряду.
Судова колегія погоджується з наданою судом першої інстанції оцінкою довідки Держаудитслужби, яку позивач додав до позову в якості доказу в обґрунтування позовних вимог, та якою начебто встановлено факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань та нанесення державному бюджету, і зокрема позивачу, збитків.
Так, статтею 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" зокрема передбачено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються /тобто законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами позивача, а не відповідача/.
Вимога органу державного фінансового контролю чи акт перевірки можуть бути підставою для вчинення відповідних процесуальних дій посадовими особами (зокрема – пред`явлення відповідного позову до суду), однак це не позбавляє особу, що звернулась до суду, процесуального обов`язку (а не права) доводити свої вимоги належними та допустимими доказами.
Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть обмежувати права і обов`язки сторін з приводу виконання зобов`язань за ними. У той же час, виявлення вказаних порушень може бути підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому чинним законодавством порядку.
Отже, довідка за результатами перевірки не може бути належним доказом порушення відповідачем зобов`язань за договором та спричинення збитків позивачеві.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частиною 1 ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на положення наведених норм позивач при зверненні з позовом мав обґрунтувати свої вимоги поданими суду доказами, а відповідач – спростувати доводи позивача. Тобто, виходячи з наведених приписів, згідно з принципом змагальності, саме позивач мав надати суду певні докази понесених збитків. Так, позивач зобов`язаний довести суду обставини щодо наявності шкоди, протиправної поведінки особи, яка спричинила шкоду, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою, вину заподіювача збитків, як підставу для настання відповідальності, підстави виникнення обов`язку особи по відшкодуванню збитків та надати докази понесених позивачем збитків у заявленому розмірі.
У справі №  904/2189/23 позивач, звертаючись з позовом, посилався на підписання сторонами актів ф.КБ-2в за всіма договорами підряду.
Відтак судова колегія погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції, що факт виконання укладених між сторонами договорів, прийняття позивачем робіт за цими договорами та проведення повного розрахунку за виконані роботи з відповідачем свідчать про відсутність порушення господарського зобов`язання.
У даному випадку, позивач не надав доказів неналежного виконання відповідачем зобов`язань за спірними договорами, а також згідно зі ст. 74 ГПК України не довів належним чином факт заподіяння збитків відповідачем, протиправність його поведінки та причинний зв`язок цієї поведінки із заподіяними збитками, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування до нього такої міри цивільної відповідальності як відшкодування збитків, враховуючи, що матеріалами справи викладені позивачем обставини не підтверджуються.
Судова колегія вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відхилені посилання позивача на довідку Східного офісу Держаудитсдужби від 24.12.2021 №05-21/66, як на підставу виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти, оскільки довідка Східного офісу Держаудитслужби, складена за результатами зустрічної звірки, є носієм доказової інформації щодо документального та фактичного підтвердження виду, обсягу, якості операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку позивача за період з 01.07.2019 по 30.09.2021, тобто є документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, однак така довідка не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, діяльність яких перевірялася.
Враховуючи договірний характер правовідносин сторін, за наявності чинних умов договорів щодо характеру робіт, їх обсягу та вартості, висновки перевірки не можуть змінювати умов договорів, які відповідно до наведених вимог норм права є обов`язковими, оскільки недійсними не визнавалися, а відповідно такі висновки перевірки не можуть змінювати і правовідносин сторін щодо ціни договору, вони не можуть встановлювати інші, ніж визначені умовами договорів, умови зобов`язання порівняно із договірними.
Зазначена правова позиція кореспондує правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 26.03.2019 у справі №  910/26948/15.
За умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №910/12793/17, від 21.05.2018 у справі №922/2310/17, від 16.10.2018 у справі №910/23357/17, від 18.10.2018 у справі №917/1064/17, від 26.03.2019 у справі №910/26948/15.
Крім того, довідка Східного офісу Держаудитслужби не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу ст. 19 ГК України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади.
Таким чином вказана вище довідка не може розглядатися і як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти.
Слід також зазначити, що ні позивачем, ні Східним офісом Держаудитслужби у судовому порядку не порушувалося питання про визнання недійсними договорів (повністю чи в частині) з підстав порушення законодавства при визначенні ціни роботи у договорах, тобто не спростовано у встановленому порядку презумпцію правомірності договорів підряду.
З цих підстав судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача збитків у розмірі 206  552,58 грн не підлягають задоволенню.
Оскільки позовні вимоги про стягнення процентів річних та інфляційних втрат є нерозривно пов`язаними з сумою збитків та фактично є похідними від такої вимоги, у їх задоволенні також правомірно відмовлено місцевим господарським судом.
З урахуванням усього вищенаведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, оскаржуване рішення відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2023  р. у даній справі відсутні. 
Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги  у розмірі 5  603,97 грн слід покласти на останнього.
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2023  р. у справі №  904/2189/23 – залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2023  р. у справі №  904/2189/23 – залишити без змін.
Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право на касаційне оскарження постанови та строк оскарження встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.  

Головуючий суддя                                                                                      А.Є. Чередко  

Суддя                                                                                                             В.Ф. Мороз 

Суддя                                                                                                             Л.А. Коваль