ПОСТАНОВА 
іменем України

21 листопада 2023 року                                                         м. Кропивницький

справа № 941/1222/22
провадження № 22-ц/4809/1367/23 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,
за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи: 
позивач –  Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,
відповідачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2023 року у складі судді Колесник С.І.,
ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту – АТ КБ «Приватбанк») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.
В обґрунтування заявленого позову посилалося на те, що 24 грудня 2014 року між ним та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_3 не виконував покладені на нього договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту за користування кредитними коштами, а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер та на день його смерті заборгованість по кредитному договору склала 17687 грн 36 коп. Вказувало, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 . Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути зазначену заборгованість з відповідачів, які є спадкоємцями померлого ОСОБА_3 .
Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.
Відзив на апеляційну  скаргу  ухвалою апеляційного суду від 21 листопада 2023 року залишено без розгляду.
У судовому засіданні апеляційного суду представник АТ КБ «ПриватБанк» адвокат Кирдан А.В. підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Відповідачі у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, свого представника не направили. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності відповідачів на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції – скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 24 грудня 2014 року ОСОБА_3 підписав анкету-заяву б/н, згідно з якою йому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (т.1 а.с.19). В анкеті-заяві вказано, що позичальник згоден з умовами, що анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір і позичальник ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, розміщеними на сайті https://privatbank.ua/terms/.
З довідки, наданої стороною позивача, убачається, що ОСОБА_3 у зв`язку з підписанням кредитного договору б/н було надано кредитні картки, а саме № НОМЕР_1 (25.11.2015–11/19), № НОМЕР_1 (22.04.2016-11/19), № НОМЕР_2 (31.03.2016-12/19) (т.1 а.с.55).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Петрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 30 серпня 2019 року серії НОМЕР_3 (а.с.100).
Згідно з наданим позивачем розрахунком у  ОСОБА_3  за вказаним кредитним договором  станом на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 17687,36 грн, яка складається з 00 грн 00 коп заборгованості за поточним тілом кредиту, 17261 грн 68 коп - заборгованості за простроченим тілом кредиту, 00 грн 00 коп – заборгованості за нарахованими відсотками, 425 грн 68 коп – заборгованості за простроченими відсотками, 00 грн 00 коп – заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, 00 грн 00 коп – нарахована пеня, 00 грн 00 коп – нарахована комісія (а.с.8-14).
Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 лютого 2021 року по цивільній справі №941/48/21 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, було відмовлено у відкритті провадження у зв`язку із смертю відповідача (т.1 а.с.58).
У порядку, передбаченому ст.1281 ЦК України, 28 травня 2021 року АТ КБ «Приватбанк» направило до Петрівської районної державної нотаріальної контори претензію кредитору (т.1 а.с.60).
Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Петрівської районної державної нотаріальної контори від 18 червня 2021 року №246/01-16 зазначена вище претензія кредитора була перенаправлена до приватного нотаріуса Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області, оскільки ця спадкова справа заведена ним (т.1 а.с.61).
Відповідно до листа приватного нотаріуса Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області від 22 липня 2021 року №331/02-14 після смерті  ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заяву про прийняття спадщини подали ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; свідоцтво про право на спадщину за заповітом було видане на ім`я ОСОБА_1 (а.с.62).
Як свідчить копія спадкової справи №149/2019, заведеної приватним нотаріусом Петрівського районного нотаріального округу Каліушко Д.І. 19 листопада 2019 року (т.1 а.с.93-185) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись із заявами 19 листопада та 13 грудня 2019 року відповідно про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Свідоцтво про право на спадщину за заповітом видано приватним нотаріусом Петрівського районного нотаріального округу Каліушко Д.І. 11 березня 2020 року, зареєстроване в реєстрі за №244, ОСОБА_1 (т.1 а.с.98-99, 152).
У подальшому листами від 06 серпня 2021 року №SAMDNWFC00024908892 АТ КБ «ПриватБанк» направило претензії до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про наявну заборгованість за ОСОБА_3 у розмірі 17687,36 грн (т.1 а.с.63-64).
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що АТ КБ «ПриватБанк» втратило право вимоги до спадкоємців боржника ОСОБА_3 , оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.1281 ЦК України позивач мав право пред`явити вимоги до спадкоємців боржника протягом шести місяців, які на час подання позивачем позову спливли.
Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду, виходячи з такого.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентуються приписами статей 1281 і 1282 ЦК України.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. 
Отже, вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст.1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів спадкодавця. Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 11 липня 2018 року у справі № 495/1933/15-ц.
Як роз`яснено Верховним Судом у постановах Верховного Суд увід 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 645/1566/16-ц, від 04 березня 2020 року у справі № 2609/30529/12 при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника підлягають встановленню такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.
Судом встановлено, що 02 березня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» дізналося про смерть ОСОБА_3 з ухвали Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 лютого 2021 року (т.1 а.с.58).
На виконання вимог ст.1281 ЦК України 28 травня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» направило лист-претензію до Петрівської районної державної нотаріальної контори, яка була пере направлена приватному нотаріусу Коліушко Д.І., відповідь на яку позивач отримав 02 серпня 2021 року та у якій йому було повідомлено про коло спадкоємців, які прийняли спадщину (т.1 а.с.60, 62).
07 вересня 2021 року позивач направив листи-претензії №SAMDNWFC00024908892 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про наявну заборгованість за ОСОБА_3 у розмірі 17687,36 грн (т.1 а.с.63-65).
На підставі викладеного вище колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про пропуск АТ КБ «ПриватБанк» строку для пред`явлення вимог до спадкоємців боржника, оскільки спростовуються письмовими доказами по справі.
Тому, вимоги кредитора є обґрунтованими, такими, що підлягають частковому задоволенню.
Згідно зі ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.
За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Встановлено, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане приватним нотаріусом Петрівського районного нотаріального округу Каліушко Д.І. 11 березня 2020 року, зареєстроване в реєстрі за №244, отримала лише ОСОБА_1 (т.1 а.с.152).
Відомості про те, що ОСОБА_2 набула статус спадкоємця у матеріалах справи відсутні, а відтак у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
За встановлених обставин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» та стягнення на його користь із ОСОБА_1 боргу спадкодавця у розмірі 17261, 68 грн за тілом кредиту, в межах вартості спадкового майна .
В частині позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 інших складових заборгованості колегія суддів зазначає таке.
За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частини 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
АТ КБ «ПриватБанк», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім простроченого тіла кредиту (суми, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками.
Встановлено, що у заяві позичальника від 24 грудня 2014 року містяться лише персональні дані ОСОБА_3 та його підпис, процентна ставка не зазначена.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Велика Палата Верховного Суду у справі №342/180/17 від 03 липня 2019 року вказала, що «Анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору», оскільки вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (24 грудня 2014 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (03 листопада 2022 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII).
Отже відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримано вимоги, передбачені ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» в частині повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України  суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Враховуючи викладене вище рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» та про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 17261, 68 грн в межах вартості спадкового майна.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги та частковим задоволенням позову щодо стягнення заборгованості за кредитним договором із ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати, сплачені банком при поданні позову та апеляційної скарги у розмірі задоволеної частини, що складає 6053,02 грн.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.
Рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове.
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570, вул. Грушевського 1Д, м. Київ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 17261 (сімдесят тисяч шістсот вісімдесят сім гривень) грн 68 коп в межах вартості спадкового майна.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570, вул. Грушевського 1Д, м. Київ) судовий збір у розмірі 6053 (шість тисяч п`ятдесят три) грн 02 коп.
В частині позовних вимог до ОСОБА_2 відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 30 листопада 2023 року.

Головуючий                                                                        О.І.Чельник

Судді                                                                                О.Л. Карпенко
              
                                                                                       С.І. Мурашко