ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 року                                                    м. Дніпро         Справа №  904/2339/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді  Чередка А.Є. (доповідач)      
суддів: Мороза В.Ф., Коваль Л.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Новікова Р.Г.) від 06.09.2023 р. у справі №  904/2339/23

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" м.  Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС-ФАРМА" м.  Дніпро
про стягнення суми боргу в розмірі 28  333 грн 67 коп. пені в розмірі 1  106 грн 56 коп. 3  % річних в розмірі 1  000 грн 28 коп. інфляційної складової в розмірі 6  131 грн 52 коп., -  

                                                                 ВСТАНОВИВ:

У травні 2023р. Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) “Київкомунсервіс” звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “ТАС-ФАРМА” про стягнення суми боргу в розмірі 28  333 грн 67 коп., пені в розмірі 1  106 грн 56 коп., 3  % річних в розмірі 1  000 грн 28 коп., інфляційної складової в розмірі 6  131 грн 52 коп.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з оплати послуг на підставі договору про надання послуг з вивезення побутових відходів №  Вп-21945-П від 06.10.2020.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2023  р. у справі №  904/2339/23:
-          позовні вимоги задоволено частково;
-          закрито провадження у справі в частині вимог про стягнення суми боргу в розмірі 25  718 грн 36 коп., пені в розмірі 1  053 грн 45 коп., 3 % річних в розмірі 911 грн 77 коп., інфляційних втрат в розмірі 650 грн 09 коп., у зв`язку з відсутністю предмету спору;
-          стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС-ФАРМА" (ідентифікаційний код: 16280214; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Фабра Андрія, буд. 4) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" (ідентифікаційний код: 33745659; місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 23) інфляційні втрати в розмірі 5  073 грн 90 коп., витрати зі сплати судового збору в розмірі 2  451 грн 76 коп.;
-          відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення суми боргу в розмірі 2  615 грн 31 коп., пені в розмірі 53 грн 11 коп., 3 % річних в розмірі 88 грн 51 коп., інфляційних втрат в розмірі 407 грн 53 коп.
Не погодившись з рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду звернулося Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2023р. у справі №  904/2339/23 в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема зазначає, що в п. 1.2 договору сторони узгодили обсяг побутових відходів, що підлягає вивезенню за фактом утворення ТПВ, в розмірі 4,4 куб. м. в місяць, отже сторони дійшли згоди щодо обсягу послуг, які необхідні замовнику. Наголошуючи на тому, що змін до договору щодо обсягу побутових відходів, що підлягають вивезенню, сторонами не укладалось, апелянт стверджує, що ним за період з 31.12.2020 року по 31.03.2023 року правомірно нараховано вартість послуг, виходячи з обсягу вивезення побутових відходів саме в розмірі 4,4 куб. м. на місяць.
Таким чином, апелянт вважає, що позивачем за період з листопада 2020 року по березень 2023 року здійснювалось надання послуг і нарахування їх вартості у відповідності до погоджених сторонами умов договору із урахуванням зміни тарифу згідно розпорядження Київської міської військової адміністрації від 31.08.2022 №  638.
Враховуючи часткову оплату відповідачем суми боргу після звернення позивача до суду з цим позовом, апелянт стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 2  615 грн 31 коп., пені в розмірі 53 грн 11 коп., 3  % річних в розмірі 88 грн 51 коп., інфляційних втрат в розмірі в розмірі 407 грн 53 коп., тобто позовних вимог, в частині задоволення яких було відмовлено судом першої інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.10.2023  р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2023р. у справі №  904/2339/23 у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАС-ФАРМА" подано до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу позивача, у відповідності до якого відповідач заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.
В обґрунтування своїх заперечень проти доводів апеляційної скарги позивач, зокрема зазначає, що розпорядженням Київської міської військової адміністрації №  59 від 31.01.2023р. були затверджені норми надання послуг з вивезення побутових відходів у місті Києві на 2023 – 2027 роки. У відповідності до вказаних норм з 01.01.2023  р. для аптек в якості розрахункової одиниці використовується 1 мІ торгівельної площі та затверджені нові надання послуг з вивезення ТПВ. У зв`язку з чим, згідно з п. 2.2 договору позивач повинен був розрахувати обсяг послуг та їх вартість за січень-березень 2023 року з урахуванням норм, затверджених вказаним розпорядженням, чого позивачем здійснено не було.
Таким чином, відповідач вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував усі обставини справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів, у зв`язку з чим підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) “Київкомунсервіс” (далі – виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “ТАС-ФАРМА” (далі – замовник) укладений договір про надання послуг з вивезення побутових відходів №  Вп-21945-П від 06.10.2020 (далі – договір).
Договір підписаний сторонами без зауважень та заперечень.
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги з вивезення (збирання, зберігання, перевезення, утилізації, захоронення) твердих побутових відходів (далі за текстом – ТПВ), що утворюються на об`єкті замовника (аптека), що знаходиться за фактичною адресою: м. Київ, вул. Л. Українки, 24, а замовник зобов`язується прийняти і своєчасно оплачувати послуги.
Кількість (обсяг) побутових відходів, що підлягає вивезенню за фактом утворення ТПВ становить 4,4 мі в місяць.
В пункті 2.1 договору вказано, що тариф на послуги, передбачені п. 1.1 цього договору та надаються КП “Київкомунсервіс”, встановлено розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №  450 від 18.03.2019 “Про внесення змін до тарифів на послугу з вивезення твердих побутових відходів з урахуванням операцій поводження з побутовими відходами (збирання, перевезення, знешкодження, захоронення), що надає комунальне підприємство “Київкомунсервіс” як виконавець цих послуг”.
Тариф на послуги за цим договором становить: 234 грн 22 коп. з ПДВ за 1мі, в місяць – 1  030 грн 55 коп. (з ПДВ).
Згідно з пунктом 2.2 договору тарифи на послуги, що надаються за даним договором, та норми накопичення ТПВ можуть бути змінені на підставі відповідних актів, прийнятих органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, або в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Офіційне опублікування та оголошення в засобах масової інформації про зміну тарифів на послуги, що надаються за даним договором, та про зміну норм накопичення ТПВ є підставою для зміни вартості надання послуг за цим договором, з дати опублікування такого акту у засобах масової інформації. При цьому така зміна тарифів чи норм накопичення ТПВ не потребує складання окремого письмового документу (додаткової угоди до договору) і такі нові тарифи та норми накопичення ТПВ будуть застосовуватись при наданні послуг за цим договором з дня їх офіційного вступу в законну силу.
Відповідно до пунктів 2.3 – 2.5 договору оплата послуг за цим договором у розмірі, що вказаний у п. 2.1 даного договору, з урахуванням ПДВ, здійснюється замовником щомісячно, до 20-го числа місяця наступного за місяцем надання послуг. 
При надходженні коштів, які перевищують вартість наданих послуг, різниця оплати зараховується для погашення заборгованості попереднього періоду, а за відсутності заборгованості – як авансування майбутніх платежів.
За результатами наданих послуг виконавець направляє замовнику для підписання акти наданих послуг в двох екземплярах та податкову накладну. Акт наданих послуг підписується щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним. Після підписання акту наданих послуг уповноваженими представниками сторін усі суперечки щодо обсягу наданих послуг вважаються необґрунтованими. Замовник зобов`язаний протягом 5 робочих днів з дати підписання повернути акт наданих послуг виконавцю. Якщо замовник не повернув його протягом зазначеного терміну, акт наданих послуг вважається підписаним та вважається, що замовник не має жодних претензій до обсягів наданих послуг.
Згідно з пунктами 3.5, 3.7 договору замовник зобов`язується самостійно завантажувати побутові відходи до контейнеру, встановленого за адресою: м. Київ, вул. Л. Українки, 24. 
Здійснювати 100  % оплату послуг на умовах, зазначених у п. 2.3 та п. 2.5 цього договору.
В пункті 3.6 договору передбачено надання замовником виконавцю інформації про фактичне накопичення побутових відходів. У разі збільшення їх кількості або невідповідності обсягам, зазначеним в пункті 1.2 договору, вносити зміни до договору шляхом оформлення додаткової угоди. 
Пунктами 7.1 – 7.3 договору встановлено, що цей договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2020.
В разі якщо жодна із сторін протягом п`ятнадцяти календарних днів до закінчення строку дії цього договору не заявить в письмовій формі (шляхом надсилання рекомендованого листа) про свій намір припинити дію даного договору та припинення дії договору не буде оформлене сторонами належним чином, то строк дії цього договору вважається автоматично продовженим на кожний наступний календарний рік.
Відповідно до частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України умови цього договору застосовуються до відносин, що виникли між сторонами до моменту укладання договору, а саме з 01.10.2020.
В матеріалах справи наявні підписані електронними цифровими підписами сторін акти надання послуг на загальну суму 16  928 грн 62 коп. (№  66784 від 31.12.2020 на суму 1  030 грн 55 коп. (з ПДВ), №  3982 від 31.01.2021 на суму 1  030 грн 55 коп. (з ПДВ), №  4630 від 28.02.2021 на суму 1  030 грн 55 коп. (з ПДВ), №  15041 від 31.03.2021 на суму 1  030 грн 55 коп. (з ПДВ), №  15677 від 30.04.2021 на суму 1  030 грн 55 коп (з ПДВ), №  26840 від 31.05.2021 на суму 1  030 грн 55 коп. (з ПДВ), №  27479 від 30.06.2021 на суму 1  030 грн 55 коп. (з ПДВ), №  41002 від 31.07.2021 на суму 1  030 грн 55 коп. (з ПДВ), №  41635 від 31.08.2021 на суму 1  030 грн 55 коп. (з ПДВ), №  50833 від 30.09.2021 на суму 1  030 грн 55 коп. (з ПДВ), №  51515 від 31.10.2021 на суму 1  030 грн 55 коп (з ПДВ), №  4504 від 31.01.2022 на суму 1  030 грн 55 коп. (з ПДВ), №  5240 від 28.02.2022 на суму 1  030 грн 55 коп. (з ПДВ), №  43570 від 31.07.2022 на суму 1  030 грн 55 коп. (з ПДВ), №  68238 від 30.11.2022 на суму 1  250 грн 46 коп. (з ПДВ), №  68964 від 31.12.2022 на суму 1  250 грн 46 коп. (з ПДВ)). 
Також в матеріалах справи наявні підписані лише електронним цифровим підписом позивача, доставлені відповідачу за допомогою програмного забезпечення “M.E.Doc” та не підписані відповідачем акти надання послуг на загальну суму 11  405 грн 05 коп. (№  63002 від 30.11.2021 на суму 1  030 грн 55 коп. (з ПДВ), №  63702 від 31.12.2021 на суму 1  030 грн 55 коп. (з ПДВ), №  29026 від 31.05.2022 на суму 1  030 грн 55 коп. (з ПДВ), №  29768 від 30.06.2022 на суму 1  030 грн 55 коп. (з ПДВ), №  44311 від 31.08.2022 на суму 1  030 грн 55 коп. (з ПДВ), №  53940 від 30.09.2022 на суму 1  250 грн 46 коп. (з ПДВ), №  54672 від 31.10.2022 на суму 1  250 грн 46 коп. (з ПДВ), №  4578 від 31.01.2023 на суму 1  250 грн 46 коп. (з ПДВ), №  5311 від 28.02.2023 на суму 1  250 грн 46 коп. (з ПДВ), №  17246 від 31.03.2023 на суму 1  250 грн 46 коп. (з ПДВ)).
Як вбачається з матеріалів справи, рахунки за договором також підписувались електронним цифровим підписом позивача та доставлялись відповідачу за допомогою програмного забезпечення “M.E.Doc”.
В матеріалах справи відсутні та відповідачем не надані докази направлення на адресу позивача зауважень щодо обсягів та якості наданих послуг за непідписаними відповідачем актами надання послуг за листопад – грудень 2021 року, травень-червень 2022 року, серпень-жовтень 2022 року, січень – березень 2023 року.
Предметом позову є стягнення суми боргу в розмірі 28  333 грн 67 коп. з оплати послуг з вивезення побутових відходів за грудень 2020 року – березень 2023 року.
При цьому розрахунок вартості послуг за період з 31.12.2020 по 31.03.2023 здійснений позивачем з урахуванням тарифів, встановлених розпорядженнями Київської міської державної адміністрації №  450 від 18.03.2019 та №  638 від 31.08.2022 (234 грн 22 коп. (з ПДВ) та 284 грн 20 коп. (з ПДВ) за 1 мі відповідно).
Ухвалюючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог про стягнення суми боргу з оплати послуг за грудень 2020 року – лютий 2022 року, травень – грудень 2022 року в розмірі 24  582 грн 29 коп. та за січень – березень 2023 року в розмірі 1  136 грн 07 коп. (з ПДВ). Водночас суд виснував, що в задоволенні позовних вимог про стягнення суми боргу в розмірі 2  615 грн 31 коп. за січень – березень 2023 року слід відмовити через їх безпідставність.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Статті 628, 629 Цивільного кодексу України визначають, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В пункті 1.2 договору сторони узгодили (обсяг) побутових відходів, що підлягає вивезенню за фактом утворення ТПВ, в розмірі 4,4 мі в місяць. Докази внесення змін або визнання недійсним договору в цій частині суду не надано.
Водночас пунктом 2.2 договору передбачено, що тарифи на послуги, що надаються за даним договором, та норми накопичення ТПВ можуть бути змінені на підставі відповідних актів, прийнятих органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, або в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Офіційне опублікування та оголошення в засобах масової інформації про зміну тарифів на послуги, що надаються за даним договором, та про зміну норм накопичення ТПВ є підставою для зміни вартості надання послуг за цим договором, з дати опублікування такого акту у засобах масової інформації. При цьому така зміна тарифів чи норм накопичення ТПВ не потребує складання окремого письмового документу (додаткової угоди до договору) і такі нові тарифи та норми накопичення ТПВ будуть застосовуватись при наданні послуг за цим договором з дня їх офіційного вступу в законну силу.
Розпорядженням Київської міської військової адміністрації №  59 від 31.01.2023 затверджені Норми надання послуг з вивезення твердих побутових відходів у місті Києві на 2023 – 2027 роки. Пунктом 2 розпорядження визначено, що воно набирає чинності з дня його оприлюднення та застосовується з 01.01.2023 по 31.12.2027.
Відповідно до норм надання послуг з вивезення твердих побутових відходів у місті Києві на 2023 – 2027 роки для аптек в якості розрахункової одиниці використовується 1  мІ торгівельної площі; середньорічна добова норма надання послуг з вивезення ТПВ, л/розрахункову одиницю на добу – 0,72; середньорічна норма надання послуг з вивезення ТПВ на одну розрахункову одиницю, мі/рік – 0,26.
Враховуючи положення пункту 2.2 договору, судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що позивач повинен був розраховувати обсяг послуг та їх вартість за січень-березень 2023 року з урахуванням Норм надання послуг з вивезення твердих побутових відходів у місті Києві на 2023 – 2027 роки, затверджених розпорядженням Київської міської військової адміністрації №  59 від 31.01.2023. 
Матеріали справи містять договір оренди №  01/06/21 від 01.06.2021, в пунктах 1.1, 1.3, 2.4 якого вказано, що орендодавець (фізична особа-підприємець Ханевич Л.М.) передає в тимчасове платне володіння та користування (оренду), а орендар (ТОВ “ТАС-ФАРМА”) приймає за актом приймання-передачі нежиле приміщення загальною площею 72 мІ, розташоване за адресою – м.  Київ, бульвар Лесі Українки, 24.
План приміщень об`єкту, що передається в оренду, наведений в додатку №  1 до договору оренди №  01/06/21 від 01.06.2021. Строк оренди за договором – по 15.04.2024 включно.
Відповідно до розділу 3 Державних будівельних норм В.2.2-23:2009 “Підприємства торгівлі”, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України №  4 від 19.01.2009, торговельна площа магазину (крамниці) – сума площ торговельних залів, приміщень приймання та видавання замовлень, зали кафетерію, площ для торговельних послуг покупцям (додаткового обслуговування покупців, крім приміщень для приймання скляної тари) і проходів, у тому числі основних евакуаційних проходів.
Технічні приміщення магазину (крамниці) – приміщення для розміщення обладнання теплових вузлів, бойлерних, щитових, вентиляційних камер, комутаторів, радіовузлів, машинних відділень ліфтів, трансформаторної підстанції, вузлів керування водопроводом тощо.
З огляду на план приміщень об`єкту (додаток №  1 до договору оренди №  01/06/21 від 01.06.2021) та визначення терміну “торгівельна площа”, наведеного в розділі 3 Державних будівельних норм В.2.2-23:2009 “Підприємства торгівлі”, судом першої інстанції встановлено, що розмір торгівельної площі аптеки становить 61,5 мІ (27,3 мІ + 34,2 мІ).
Отже місячна вартість послуг за договором починаючи з 01.01.2023 року розраховується наступним чином:
(284 грн 20 коп. (з ПДВ) х 61,5 мІ х 0,26 мі) / 12 місяців, де
284 грн 20 коп. (з ПДВ) – тариф на послуги з вивезення твердих побутових відходів за 1 мі, встановлений розпорядженням Київської міської військової адміністрації від 31.08.2022 №  638;
61,5 мІ – торгівельна площа аптеки відповідача;
0,26 мі – середньорічна норма надання послуг з вивезення ТПВ на одну розрахункову одиницю, мі/рік, затверджену для аптек розпорядженням Київської міської військової адміністрації від 31.01.2023 №  59.
Таким чином місцевим господарським судом обґрунтовано встановлено, що місячна вартість послуг з вивезення твердих побутових відходів за договором у період січень – березень 2023 року становила 378 грн 69 коп. (з ПДВ).
Натомість позивач необґрунтовано здійснив розрахунок вартості послуг за січень – березень  2023 року без урахування пункту 2.2 договору та Норм надання послуг з вивезення твердих побутових відходів у місті Києві на 2023 – 2027 роки, затверджених розпорядженням Київської міської військової адміністрації №  59 від 31.01.2023.
Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Отже з урахуванням пункту 2.3 договору та частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, відповідач мав сплатити вартість послуг в такі строки: 
за грудень 2020 року суму в розмірі 1  030 грн 55 коп. – до 20.01.2021 включно; 
за січень 2021 року суму в розмірі 1  030 грн 55 коп. – до 22.02.2021 включно; 
за лютий 2021 року суму в розмірі 1  030 грн 55коп. – до 22.03.2021 включно; 
за березень 2021 року суму в розмірі 1  030 грн 55 коп. – до 20.04.2021 включно;
за квітень 2021 року суму в розмірі 1  030 грн 55 коп. – до 20.05.2021 включно;
за травень 2021 року суму в розмірі 1  030 грн 55 коп. – до 22.06.2021 включно
за червень 2021 року суму в розмірі 1  030 грн 55 коп. – до 20.07.2021 включно;
за липень 2021 року суму в розмірі 1  030 грн 55 коп. – до 20.08.2021 включно;
за серпень 2021 року суму в розмірі 1  030 грн 55 коп. –  до 20.09.2021 включно;
за вересень 2021 року суму в розмірі 1  030 грн 55 коп. – до 20.10.2021 включно;
за жовтень 2021 року суму в розмірі 1  030 грн 55 коп. – до 22.11.2021 включно;
за листопад 2021 року суму в розмірі 1  030 грн 55 коп. – до 20.12.2021 включно;
за грудень 2021 року суму в розмірі 1  030 грн 55 коп. – до 20.01.2022 включно;
за січень 2022 року суму в розмірі 1  030 грн 55 коп. – до 21.02.2022 включно;
за лютий 2022 року суму в розмірі 1  030 грн 55 коп. – до 21.03.2022 включно;
за травень 2022 року суму в розмірі 1  030 грн 55 коп. – до 20.06.2022 включно;
за червень 2022 року суму в розмірі 1  030 грн 55 коп. – до 20.07.2022 включно;
за липень 2022 року суму в розмірі 1  030 грн 55 коп. – до 22.08.2022 включно;
за серпень 2022 року суму в розмірі 1  030 грн 55 коп. – до 20.09.2022 включно;
за вересень 2022 року суму в розмірі 1  250 грн 46 коп. – до 20.10.2022 включно;
за жовтень 2022 року суму в розмірі 1  250 грн 46 коп. – до 21.11.2022 включно;
за листопад 2022 року суму в розмірі 1  250 грн 46 коп. – до 20.12.2022 включно;
за грудень 2022 року суму в розмірі 1  250 грн 46 коп. – до 20.01.2023 включно;
за січень 2023 року суму в розмірі 378 грн 69 коп. – до 20.02.2023 включно;
за лютий 2023 року суму в розмірі 378 грн 69 коп. – до 20.03.2023 включно;
за березень 2023 року суму в розмірі 378 грн 69 коп. – до 20.04.2023 включно.
За таких обставин судова колегія вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що є правомірними позовні вимоги про стягнення суми боргу з оплати послуг за грудень 2020 року – лютий 2022 року, травень – грудень 2022 року в розмірі 24  582 грн 29 коп. та за січень – березень 2023 року в розмірі 1  136 грн 07 коп. (з ПДВ). Загальний розмір позовних вимог про стягнення суми боргу, що підлягає задоволенню, становить 25  718 грн 36 коп. 
В задоволенні позовних вимог про стягнення суми боргу в розмірі 2  615 грн 31 коп. за січень – березень 2023 року слід відмовити через їх безпідставність, оскільки вказана сума розрахована позивачем без урахування пункту 2.2 договору та норм надання послуг з вивезення твердих побутових відходів у місті Києві на 2023 – 2027 роки, затверджених розпорядженням Київської міської військової адміністрації №  59 від 31.01.2023.
З матеріалів справи вбачається, що після звернення позивача з позовом до суду відповідач сплатив 28  333 грн 67 коп., що підтверджується платіжними інструкціями №  782346 від 09.05.2023 та №  1 від 11.05.2023. 
В оскаржуваному рішенні судом зазначено, що згідно з поясненнями відповідача, сплачені кошти слід спрямовувати, у тому числі, на погашення заявленої до стягнення суми боргу.
Отже, з урахуванням викладеного та керуючись статтею 231 Господарського процесуального кодексу України судом першої інстанції правомірно закрито провадження у справі в частині стягнення суми боргу в розмірі 25  718 грн 36 коп. у зв`язку з відсутністю предмету спору.
Відповідно до пункту 4.2 договору за прострочення оплати послуг з вивезення побутових відходів за цим договором замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
За порушення строків оплати наданих послуг за вересень 2022 року – лютий 2023 року позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 1  106 грн 56 коп. за загальний період з 16.10.2022 по 17.04.2023.
Як вбачається з оскаржуваного рішення, судом першої інстанції перевірено складений позивачем розрахунок пені і встановлено, що позивач визначив помилковий початок нарахування пені та не врахував зміну обсягу послуг за січень – лютий 2023 року.
За розрахунками місцевого господарського суду обґрунтований розмір пені становить 1  053 грн 45 коп. за загальний період 21.10.2022 – 17.04.2023, з чим погоджується і судова колегія.
Отже, позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 53 грн 11 коп. заявлені безпідставно, тому задоволенню не підлягають.
Як зазначалось вище, згідно з платіжними інструкціями №  782346 від 09.05.2023 та №  1 від 11.05.2023 відповідач сплатив 28  333 грн 67 коп. Оскільки сума в розмірі 25  718 грн 36 коп. спрямована на погашення суми боргу, залишок сплаченої суми становить 2  615 грн 31 коп. 
Згідно з поясненнями відповідача, сплачені кошти слід спрямовувати, у тому числі, на погашення заявленої до стягнення суми пені.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції правомірно закрите провадження у справі в частині стягнення суми пені в розмірі 1  053 грн 45 коп. у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі статі 231 Господарського процесуального кодексу України.
На підставі статті 625 Цивільного кодексу України за порушення строку оплати послуг, наданих в грудні 2020 року – лютому 2023 року, позивач нарахував та заявив до стягнення 3  % річних в розмірі 1  000 грн 28 коп. за загальний період 16.12.2021 – 17.04.2023, а також інфляційні втрати в розмірі 6  131 грн 52 коп. за загальний період січень 2021 року – березень 2023 року.
Як вбачається з оскаржуваного рішення, судом першої інстанції перевірено складений позивачем розрахунок 3  % річних і встановлено, що позивач визначив помилковий початок нарахування 3  % річних та не врахував зміну обсягу послуг за січень – лютий 2023 року. 
Позивач визначав, що заявлена до стягнення сума боргу виникла внаслідок несплати послуг, наданих за грудень 2020 року – березень 2023 року. До позову додані акти надання послуг за грудень 2020 року – березень 2023 року. Акт (акти) за інші періоди позивач не долучав до позову.
Пунктом 2.3 договору встановлено, що оплата послуг здійснюється замовником щомісячно, до 20-го числа місяця наступного за місяцем надання послуг. 
Тобто вартість послуг за грудень 2020 року мала бути сплачена в строк до 20.01.2021 включно. Але позивач розрахував 3  % річних за порушення строку оплати послуг, наданих в грудні 2020 року, починаючи з 16.12.2020 року. 
За розрахунками місцевого господарського суду обґрунтований розмір 3  % річних дорівнює 911 грн 77 коп., нарахованих за загальний період 21.01.2021 – 17.04.2023 за порушення строку оплати послуг, наданих за загальний період грудень 2020 – лютий 2023 року, з чим також погоджується судова колегія.
Отже позовні вимоги про стягнення 3  % річних в розмірі 88 грн 51 коп. заявлені безпідставно, тому задоволенню не підлягають.
Згідно з платіжними інструкціями №  782346 від 09.05.2023 та №  1 від 11.05.2023 відповідач сплатив 28  333 грн 67 коп. 
З урахуванням спрямування частини сплаченої суми на погашення суми боргу в розмірі 25  718 грн 36 коп. та пені в розмірі 1  053 грн 45 коп., залишок сплаченої суми становить 1  561 грн 86 коп. (28  333 грн 67 коп. – 25  718 грн 36 коп. – 1  053 грн 45 коп.).
Згідно з поясненнями відповідача, сплачені кошти слід спрямовувати, у тому числі, на погашення заявленої до стягнення суми 3  % річних.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції правомірно закрите провадження у справі в частині стягнення суми 3  % річних в розмірі 911 грн 77 коп. у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі статі 231 Господарського процесуального кодексу України.
Окрім цього місцевим господарським судом перевірено складений позивачем розрахунок інфляційних втрат і встановлено, що розрахунок не відповідає вимогам чинного законодавства та обставинам справи.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі №  910/13071/19 вказано, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця – інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.
Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.
Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:
- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;
- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.
За розрахунками суду першої інстанції обґрунтований розмір інфляційних втрат становить 5  723 грн 99 коп. за загальний період лютий 2021 року – березень 2023 року за порушення строку оплати вартості послуг, наданих за загальний період грудень 2020 року – лютий 2023 року, з чим також погоджується колегія суддів апеляційного суду.
Отже позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат в розмірі 407 грн 53 коп. заявлені безпідставно, тому задоволенню не підлягають.
Згідно з платіжними інструкціями №  782346 від 09.05.2023 та №  1 від 11.05.2023 відповідач сплатив 28  333 грн 67 коп. 
З урахуванням спрямування частини сплаченої суми на погашення суми боргу в розмірі 25  718 грн 36 коп., пені в розмірі 1  053 грн 45 коп., 3  % річних в розмірі 911 грн 77 коп., залишок сплаченої суми становить 650 грн 09 коп. (28  333 грн 67 коп. – 25  718 грн 36 коп. – 1  053 грн 45 коп. – 911 грн 77 коп.).
Згідно з поясненнями відповідача, сплачені кошти слід спрямовувати, у тому числі, на погашення заявленої до стягнення суми інфляційних втрат.
Враховуючи викладене, місцевий господарський суд правомірно закрив провадження у справі в части стягнення суми інфляційних втрат в розмірі 650 грн 09 коп. у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі статі 231 Господарського процесуального кодексу України.
Докази оплати відповідачем суми інфляційних втрат в розмірі 5  073 грн 90 коп. в матеріалах справи відсутні, тому місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат в розмірі 5  073 грн 90 коп.
Судова колегія відзначає, що обґрунтовуючи апеляційну скаргу позивач посилається на умови договору та норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, проте водночас не враховує положення пункту 2.2 договору, у відповідності до яких норми накопичення ТПВ можуть бути змінені зокрема на підставі відповідних актів, прийнятих органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. При цьому, згідно з вказаним пунктом договору, підставою для зміни вартості надання послуг за цим договором є офіційне опублікування та оголошення в засобах масової інформації про зміну норм накопичення ТПВ і така зміна норм накопичення ТПВ не потребує складання окремого письмового документу (додаткової угоди до договору).
Отже, після затвердження Київською міською військовою адміністрацією Норм надання послуг з вивезення твердих побутових відходів у місті Києві на 2023 – 2027 роки та оприлюднення цього розпорядження, позивач був зобов`язаний самостійно розраховувати вартість послуг з урахуванням змінених норм накопичення ТПВ.
Для прикладу судова колегія звертає увагу, що при змінені тарифів, встановлених розпорядженням Київської міської військової адміністрації від 31.08.2022 №  638, позивачем було самостійно розраховано вартість послуг за договором з урахуванням змінених тарифів, без внесення відповідних змін до договору. 
З урахуванням усього вищенаведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, оскаржуване рішення відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2023р. у даній справі відсутні. 
Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги  у розмірі 4  026,00 грн слід покласти на останнього.
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2023  р. у справі №  904/2339/23 – залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2023  р. у справі №  904/2339/23 – залишити без змін.
Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право на касаційне оскарження постанови та строк оскарження встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.  

Головуючий суддя                                                                                      А.Є. Чередко  

Суддя                                                                                                             В.Ф. Мороз 

Суддя                                                                                                             Л.А. Коваль