П О С Т А Н О В А
                                 І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И

15 вересня 2023 року                                                                                   м. Київ
 
Справа № 756/1711/23
Провадження: № 33/824/4204/2023
                                       
Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т. О., 
за участю  ОСОБА_1  та його захисника адвоката                   Суходольської Анастасії Андріївни.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на постанову Оболонського районного суду м.Києва від 21 липня 2023 року, винесену під головуванням судді Касьян А. В., 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ),
 
в с т а н о в и л а :
 
Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 21 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,8 грн.
Не погодившись із  таким судовим рішенням, 09 серпня 2023 року                      ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не дотримання вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, просив скасувати постанову Оболонського районного суду м.Києва від 21 липня 2023 року та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КуПАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги,  ОСОБА_1 посилався на те, що він, керуючи автомобілем, не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Від підписання протоколу відмовився, оскільки з наведеними даними не погоджувався. Вказував, що на відео зафіксовано, що він наполягав на проведенні огляду в закладі охорони здоров`я, при цьому, працівник поліції не надав йому можливості пройти перевірку в закладах охорони здоров`я. Окрім того, йому не було роз`яснено прав та обов`язків передбачених ст. 63 Конституції України та положень ст. 268 КУпАП. 
Подана апеляційна скарга містить також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що   ОСОБА_1 не було повідомлено про розгляд справи, суд першої інстанції виніс оскаржувану постанову за його відсутності, з текстом постанови він ознайомився тільки 07 серпня 2023 року.
Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.
У відповідності до вимог ст. 289 КУпАП у разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Обмеження на реалізацію права на оскарження, яке може полягати у не поновленні строку скаржнику, порушить саму суть права. Фактично, без поновлення строку на подання апеляційної скарги, скаржник буде позбавлений на реалізацію важливого елемента права на справедливий суд, як право на звернення до апеляційного суду за захистом своїх прав. 
Матеріали справи свідчать, що про розгляд справи 21 липня 2023 року  ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений, відповідно до тексту оскаржуваного судового рішення в судове засідання не з`явився, що вказує на те, що йому не було відомо про результат розгляду справи. 
З огляду на викладене, з метою недопущення порушення права на доступ до правосуддя, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови районного суду пропущений скаржником з поважних причин, а тому клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.
В судовому засіданні  ОСОБА_1 та його захисник адвокат Суходольська А.А. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити. 
Дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши відеозаписи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 437804, складеного 01.01.2023 о 23:30 на вул. Кирилівській, 172 у м. Києві поліцейським взводу №2 роти №4 батальйону №3 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капралом поліції Мельником О.В., 01.01.2023 о 23:25, водій  ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки BMW X5 (д.н.з. НОМЕР_1 ) по вул. Кирилівській, 172 у м. Києві у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено в установленому порядку за згодою водія із застосуванням спеціального технічного засобу Drager ALCOTEST 7510 ARMF-0249, результат склав 1,32 ‰.
Суд першої інстанції визнав доведеним факт вчинення  ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з даних зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписі події.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, в точній відповідності з законом.
Відповідно до п. 2.9.А ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Підстави та процедура проведення огляду на стан сп`яніння чітко регламентована ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно з п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі за текстом Інструкція) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.
В той же час, з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який міститься на компакт-диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що  ОСОБА_1 на місці було запропоновано зупинки пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу «Драгер», на що останній погодився, результат огляду вказав на те, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, після чого працівник поліції повідомив, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.
При цьому, працівниками поліції не було з`ясовано, чи згодний у  ОСОБА_1   з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу та не запропоновано у разі незгоди пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.
ОСОБА_1 , під час спілкування із працівником поліції, неодноразово вказував, що він не вживав алкоголь, на що працівник поліції не звернув уваги.
Окрім того, під час зачитування працівником поліції тексту протоколу,   ОСОБА_1  висловив свою незгоду із тим, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння,  та відмовився від підпису. Зазначав щодо необхідності проходження огляду на «швидкій».
Працівник поліції, попри свій обов`язок запропонувати проведення огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, у випадку незгоди особи з результатами огляду, проведеного на місці зупинки, вказав, що «швидка огляд на стан сп`яніння не проводить». Варто відмітити, що працівник поліції повинен був розуміти, що під проходженням огляду на «швидкій», особа, яка висловила таке бажання, мала на увазі проходження огляду в закладі охорони здоров`я.
Зважаючи на наведене, суд вважає, що огляд   ОСОБА_1  було проведено працівниками поліції з порушенням передбаченого законодавством України порядку.
Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.
Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».
 Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апеляційної скарги про відсутність у діях   ОСОБА_1  події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими,  а відтак постанова Оболонського районного суду м.Києва від 21 липня 2023 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі              ст. 247 КУпАП.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд 
 
П О С Т А Н О В И Л А :
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м.Києва від 21 липня 2023 року задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м.Києва від 21 липня 2023 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Оболонського районного суду м.Києва від 21 липня 2023 року,  якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,  скасувати.
Провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                         Т.О. Невідома