ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«14» листопада 2023 року
м. Харків
справа № 638/1489/22
провадження № 22ц/818/1576/23
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),
суддів – Мальованого Ю. М., Яцини В.Б.,
за участю секретаря – Волобуєва О.О.,
учасники справи:
позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування»,
відповідачка -  ОСОБА_1 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2022 року в складі судді Семіряд І.В.
в с т а н о в и в:
У лютому 2022 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Позовна заява мотивована тим, що 02 січня 2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та  ОСОБА_2 укладено договір страхування наземного транспорту № 01/19-Т/Х/01, згідно якого страхова компанія взяла на себе зобов`язання компенсувати ОСОБА_2 будь-яке пошкодження або знищення автомобіля «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Зазначив, що 30 січня 2019 року у місті Харкові по вулиці Новгородській № 3-Б сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вказав, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , склала 246 604,02 грн. Разом з тим відповідно до іншого висновку вартість ремонту склала 228 542,99 грн, у зв`язку з чим страхова компанія відшкодувала ОСОБА_2 228 542,99 грн. 
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрахована у Приватного акціонерного товариства «СК «Аско-Донбас Північний». 31 травня 2019 року Приватне акціонерне товариство «СК «Аско-Донбас Північний» відшкодовано Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Арсенал Страхування» по даній претензії 99 000 грн, в межах ліміту. Отже, відповідач, як винна особа зобов`язана компенсувати страховій компанії 15 271,50 грн (228542,99/2-99000).
Посилався на те, що 16 жовтня 2021 року страховою компанією надіслано претензію на адресу відповідачки про відшкодування шкоди в розмірі 15 271,50 грн, але остання не задовольнила претензійні вимоги в добровільному порядку.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» 15 271,50 грн, як відшкодування витрат, заподіяних позивачу та суму судового збору в розмірі 2 481,00 грн.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2022 року, в якому виправлено описку ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2023 року, позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» - задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» витрати на відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 15 271,50 грн, сплачену суму судового збору у сумі 2 481,00 грн, а всього 17 752,50 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2023 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - відмовлено.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду ОСОБА_1 через свою представницю подала апеляційну скаргу, в якій просила заочне рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Так, вказала, що вона не отримувала жодного повідомлення з суду першої інстанції про розгляд справи та про призначення судових засідань по даній справі. Зазначила, що судом першої інстанції направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі не на адресу її реєстрації, а на неналежну адресу, яку вказано в позовній заяві. 05 квітня 2022 року вона взагалі перетнула державний кордон України. Вважала, що в матеріалах справи відсутні належні докази щодо повноважень представника позивача. Довіреність, яка міститься в матеріалах справи, не дає законних підстав для звернення до суду в інтересах позивача, юридичної особи. Позовна заява підписана і подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, підписано особою, яка не має права її підписувати. Також позовна заява не відповідає вимогам пунктів 8,9 частини 3 статті 175 ЦПК України. Вважала, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася 30 січня 2019 року, а з даним позовом страхова компанія звернулася до суду 03 лютого 2022 року. Зазначила, що суд першої інстанції одночасно прийняв рішення про поновлення строку та вирішував питання про перегляд заочного рішення. Проте, суд повинен був спочатку постановити ухвалу про поновлення строку для перегляду заочного рішення і після цього призначити справу за заявою про перегляд заочного рішення до судового розгляду. Звернула увагу також на те, що в резолютивній частині ухвали про перегляд заочного рішення вказано про відмову у задоволенні такої заяви. Натомість відповідно до частини 3 статті 287 ЦПК України суд може, зокрема, залишити заяву без задоволення. Таким чином, суд вийшов за межі наданих йому повноважень. Зазначила, що судом видано виконавчий лист із зазначенням неналежної їй адресою, тому вона була обмежена у доступі до виконавчого провадження, оскільки матеріли виконавчого провадження надсилались за недійсною адресою відповідачки, яка була зазначена у виконавчому листі і відповідно до цього нею не були отримані. В результаті цього накладено арешти на її кошти та майно без її відома.
Також, посилалася на те, що докази оцінки вартості відновлювального ремонту, на підставі якого був складений звіт про оцінку від 26 лютого 2019 року не містить інформації про направлення відповідачу повідомлення про дату і місце проведення даної оцінки. Дана оцінка є перевищеною. Їй не було своєчасно подано копію даного звіту, чим порушено її право на виконання аналогічного звіту у відповідь у інших експертних організаціях. Вказала, що позивач відшкодував ОСОБА_2 витрати на ремонт автомобіля в сумі 228 542,99 грн, однак не надав ані суду, ані їй доказів, які підтверджують зазначені обставини. Вона не згодна з розрахунком суми відшкодування Товариства з обмеженою відповідальністю «Баварія Моторс» за автомобіль «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 228 542,99 грн, вважала його завищеним та складеним в інтересах позивача. Позивачем не надано акту виконаних робіт, за яким вбачалося б, що сума рахунку за ремонтні роботи розрахована саме за пошкодження, які відбулися внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 30 січня 2019 року. Вона зверталася до суду першої інстанції під час перегляду заочного рішення суду з клопотанням про проведення судової автотоварознавчої експертизи, однак судом відмовлено у його задоволенні. На теперішній час встановити реальний розмір збитків можна тільки через судову автотоварознавчу експертизу в межах судової справи за ухвалою суду. 
30 жовтня 2023 року до суду апеляційної інстанції від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважав заочне рішення законним, а апеляційну скаргу – необґрунтованою. При цьому посилався на те, що страховик звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки 50% від суми завданих збитків, враховуючи обопільну вину водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Зазначив, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП не є реабілітуючою обставиною. Вказав, що страховою компанією надано звіт та жодних зауважень щодо його правильності представником відповідачки надано не було, тому у суду немає підстав для призначення автотоварознавчої експертизи. Крім того, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення. Вказав, що в ордері на представництво інтересів відповідачки адвокаткою ОСОБА_4 не вказано номеру та дату договору про надання правової допомоги та він старого зразку. Враховуючи факт перебування відповідачки за кордоном з 05 квітня 2022 року та те, що відповідачка не знала про дану справу, тому не відомо, яким чином укладено договір про надання правової допомоги та які саме повноваження адвокатки перед відповідачкою по цій справі.

В суді апеляційної інстанції представниця відповідачки підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити. При цьому акцентувала увагу суду на тому, що відповідачка не була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в суді першої інстанції. Також, заперечувала проти вартості відновлюваного ремонту транспортного засобу, посилаючись на завищену суму, однак, не наводячи обґрунтувань цього.

До суду апеляційної інстанції інші учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися. Клопотань щодо відкладення розгляду справи від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило. У зв`язку з чим суд апеляційної інстанції уважав за можливе розглянути справу за відсутності інших учасників справи на підставі частини другої статті 372 ЦПК України.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, заочне рішення суду – скасувати.

Заочне рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, переходить право вимоги до особи, яка є відповідальною за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30 січня 2019 року у м. Харків по вулиці Новгородській № 3-Б сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 

30 січня 2019 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №188762, за яким ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , поблизу будинку № 3-Б по вулиці Новгородській у місті Харкові при виїзді із прилеглої території не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1 «надати дорогу» та допустила зіткнення із автомобілем «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який повертав ліворуч. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення пункту 10.2 Правил дорожнього руху України, чим спричинило матеріальну шкоду, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

30 січня 2019 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 188763, за яким ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Новгородській № 3-Б при повороті ліворуч з вулиці Новгородської на прилеглу до названого будинку територію не переконався у безпечності маневру та скоїв зіткнення із автомобілем «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Дії ОСОБА_3 кваліфіковано як порушення пунктів 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, чим спричинило матеріальну шкоду, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Як вбачається з висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 7235 по справі № 638/2090/19, складеного 19 серпня 2018 року Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «BMW» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України. Виходячи з пояснень водія ОСОБА_1 , в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «BMW» ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти виникненню даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання ним вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру. Виходячи з пояснень водія ОСОБА_1 , в даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля «BMW» ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «TOYOTA CAMRY» ОСОБА_1 повинна була діяти у відповідності з вимогами пункту 10.2 Правил дорожнього руху України і вимогами дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» пункту 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення для водія автомобіля «TOYOTA CAMRY» ОСОБА_1 визначалась шляхом виконання нею вимог пункту 10.2 Правил дорожнього руху України і вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» пункту 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху України, для чого в неї не було перешкод технічного характеру. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «TOYOTA CAMRY» ОСОБА_1 не відповідали вимогам пункту 10.2 Правил дорожнього руху України і вимогами дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» пункту 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху України, і з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.50-57).

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2019 року провадження у справі № 638/2090/19 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП – закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП; провадження у справі відносно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП – закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП (а.с.27зворот-28).
Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 10 січня 2018 року автомобіль марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 (а.с.18-19,39). 

02 січня 2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір страхування наземного транспорту № 01/19-Т/Х/01, згідно якого Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати ОСОБА_2 будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.4-14).
04 лютого 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно - Асистуюча Компанія «Фаворит» складено протокол № 9762 огляду колісного транспортного засобу (а.с.36-37).

Із звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 9762 від 26 лютого 2019 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно - Асистуюча Компанія «Фаворит» вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW Х5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визначена за витратним підходом та складає 246 604,02 грн. Ринкова вартість автомобіля визначена за порівняльним підходом і може складати 1 399 970,76 грн. На підставі виконаних досліджень та рекомендацій зроблено висновок, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження автомобіля станом на 04 лютого 2019 року дорівнює з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування ВТВ - 246 604,02 грн (а.с.29-35).

Як вбачається з рахунку на оплату № 172 від 04 лютого 2019 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Бавария Моторс» вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «БМВ Х5», реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 228 542,99 грн (а.с.22).

26 лютого 2019 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» складено страховий акт № 006.00139919-1 за договором страхування № 01/19-Т/Х/01 від 02 січня 2019 року та додатковою угодою № 1 від 30 січня 2019 року, за яким суму страхового відшкодування визначено в розмірі 228 542,99 грн (а.с.25).

Аналогічна сума вказана у розрахунку страхового відшкодування від 26 лютого 2019 року, складеного Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (а.с.24).

Як вбачається з платіжного доручення № 9992389 від 01 березня 2019 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» сплачено на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Бавария Моторс» 228 542,99 грн, призначення платежу: «страхова виплата ОСОБА_2 , акт № 006.00139919-1 від 26 лютого 2019 року, згідно рахунку № 172 від 04 лютого 2019 року в т.ч. ПДВ» (а.с.23).

Матеріали справи свідчать про те, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Аско-Донбас Північний» (поліс № АК 8081320).

31 травня 2019 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Аско-Донбас Північний» відшкодовано по даній претензії 99 000,00 грн в межах ліміту, передбаченого полісом.
Таким чином, невідшкодованою залишилася частина збитку в розмірі 15 271,50 грн (228 542,99 / 2 - 99000,00).

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» надіслало на адресу ОСОБА_1 претензію від 26 жовтня 2021 року, в якому просив перерахувати на користь страхової компанії суму в розмірі 15 271,50 грн (а.с.58).

Апеляційна скарга  ОСОБА_1 мотивована тим, що її не було належним чином повідомлено про розгляд справи.

Частинами 6-10 статті 187 ЦПК України передбачено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.
Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними є Єдиного державного демографічного реєстру.
Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Пунктом 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Як вбачається з позовної заяви адресу відповідачки Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» вказано як: АДРЕСА_1 .

При цьому на запит суду щодо надання інформації про місце проживання  ОСОБА_1 надано інформаційну довідку з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 16 лютого 2022 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.69).
Розгляд справи судом першої інстанції призначено на 30 березня 2022 року, 01 серпня 2022 року та 29 серпня 2022 року.

В матеріалах справи міститься повернуті до суду першої інстанції судові повістки на вищевказані дати з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Вказана кореспонденція направлялася судом першої інстанції на адресу: АДРЕСА_1 . Тобто не на адресу реєстрації відповідачки, а на іншу адресу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не отримувала з суду першої інстанції повідомлень про розгляд справи, у зв`язку з чим не була належним чином повідомлена про розгляд справи судом першої інстанції.

За таких умов, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням норм процесуального права з ухваленням нового судового рішення.

При ухваленні нового судового рішення по суті спору апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

У преамбулі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Натомість відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

Таким чином, відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Матеріали справи свідчать про те, що 30 січня 2019 року у м. Харків по вулиці. Новгородській № 3-Б сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Власницею автомобіля марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якої застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування». В свою чергу цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Аско-Донбас Північний» (поліс № АК 8081320).

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2019 року провадження у справі № 638/2090/19 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП – закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП; провадження у справі відносно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП – закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Як вбачається з висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 7235 по справі № 638/2090/19, складеного 19 серпня 2018 року Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, дана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху України водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , тобто за обопільною виною.

Із рахунку на оплату № 172 від 04 лютого 2019 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Бавария Моторс» вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «БМВ Х5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , склала 228 542,99 грн, яку згідно платіжного доручення № 9992389 від 01 березня 2019 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» сплачено на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Бавария Моторс» 228 542,99 грн.

31 травня 2019 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Аско-Донбас Північний» відшкодовано по даній претензії 99 000,00 грн в межах ліміту, передбаченого полісом.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що стягненню з відповідачки підлягає шкода у порядку суброгації у розмірі 15 271,50 грн (228 542,99 / 2 - 99000,00).

Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 19 липня 2023 року у справі № 758/9052/19 (провадження № 61-12000св22), від 28 червня 2023 року у справі № 757/48467/21 (провадження № 61-10924св22), від 28 вересня 2022 року у справі № 727/182/21 (провадження № 61-11749св21).

Твердження ОСОБА_1 щодо того, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася 30 січня 2019 року, а з даним позовом страхова компанія звернулася до суду 03 лютого 2022 року, колегія суддів вважає неспроможними з огляду на те, що даний позов подано засобами поштового зв`язку 29 січня 2022 року, тобто в межах трирічного строку. 

Посилання в апеляційній скарзі на те, що докази оцінки вартості відновлювального ремонту, на підставі якого був складений звіт про оцінку від 26 лютого 2019 року не містить інформації про направлення відповідачу повідомлення про дату і місце проведення даної оцінки; дана оцінка є перевищеною, їй не було своєчасно надано копію даного звіту, чим порушено її право на виконання аналогічного звіту у відповідь у інших експертних організаціях, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки за цим звітом не проводилось відшкодування.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що позивач відшкодував ОСОБА_2 витрати на ремонт автомобіля в сумі 228 542,99 грн, однак не надав ані суду, ані їй доказів, які підтверджують зазначені обставини, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, зокрема рахунком на оплату № 172 від 04 лютого 2019 року та платіжним дорученням № 9992389 від 01 березня 2019 року.
Твердження ОСОБА_1 щодо того, що розрахунок суми відшкодування Товариства з обмеженою відповідальністю «Баварія Моторс» за автомобіль «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 228 542,99 грн є завищеним та складеним в інтересах позивача є необгрунтованими. Так, матеріали справи свідчать про те, що фактична вартість виконаного ремонту пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді автомобіля «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 228 542,99 грн, які Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» повністю сплатив. Отже, рахунок на оплату № 172 від 04 лютого 2019 року та платіжне доручення № 9992389 від 01 березня 2019 року підтверджують факт виконання відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу, його вартість та оплату за виконані роботи Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Баварія Моторс» коштів в сумі 228 542,99 грн. Доводи заявниці про не урахування судом першої інстанції завищеної вартості відновлювального ремонту автомобіля «BMW», не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, у цілому зводяться до незгоди відповідачки з висновком суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи та переоцінки наявних у справі доказів. 

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин заочне рішення суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» задоволено в повному обсязі, тому сплачений судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 2 481,00 грн підлягає стягненню з  ОСОБА_1  на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування». По суті вимог апеляційну скаргу залишено без задоволення, тому підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст.ст.381, 384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2022 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до  ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» 15 271,50 грн витрат на відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» 2 481,00 грн судового збору за подання позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий                                                         І.В. Бурлака

Судді                                                                 Ю. М. Мальований

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 15 листопада 2023 року.