ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2838/23  Номер провадження 33/814/1762/23	Головуючий у 1-й інстанції ФАДЄЄВА С. О.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Шаповал Марини Сергіївни на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 04 жовтня 2023 року, -
В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 04 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави. 
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 06.07.2023 о 00 од. 02 хв. в м. Кременчуці по вул. Велика Набережна, 59 він керував автомобілем «Opel Ascona», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога, результат позитивний 1,64 проміле.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 – адвокат Шаповал Марина Сергіївна, подавши апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 04 жовтня 2023 року, та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи відсутній чек-роздруківка результатів проходження огляду, у зв`язку з чим невідомі назва приладу, його номер, дата останнього калібрування, на самому відеозаписі з нагрудної камери поліцейського не видно результату огляду. Відтак, вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що в матеріалах справи відсутні відомості, що особа була належним чином повідомлена, адже є конверти з повістками, які направлялися ОСОБА_1 із позначкою «адресат відсутній за даною адресою» та «немає вдома». Відтак, про розгляд справи на 04.10.2023 року він не був повідомлений.
12.10.2023 року його захисником було подано клопотання про ознайомлення із матеріалами справи, після чого 17.10.2023 року було подано апеляційну скаргу.
Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.
Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта підтверджуються матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 06.07.2023 о 00 од. 02 хв. в м. Кременчуці по вул. Велика Набережна, 59 ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Ascona», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога, результат позитивний 1,64 проміле.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично це адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 434202 від 06.07.2023; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, після виявлення ознак сп`яніння відмовився пройти огляд на місці зупинки за допомогою алктотестору «Драгер» та погодився пройти огляд у медичному закладі; висновком лікаря КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» ОСОБА_2 за № 309 від 06.07.2023 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння та іншими доказами в їх сукупності.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою  Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. 
Пунктом 2.9а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.9а ПДР України.
Доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, адже в матеріалах справи відсутній чек-роздруківка результатів проходження огляду, суд відхиляє, зважаючи на наступне.
Відповідно до розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 року №1452/735, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.
Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.
Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.
Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».
Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.
Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівники поліції правомірно зупинили ОСОБА_1 , який рухався під час комендантської години. В ході спілкування працівниками поліції було виявлено у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, відтак було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 відмовився, після чого працівник поліції запропонував йому пройти огляд в закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 погодився. 
Після прибуття із працівниками поліції до закладу охорони здоров`я, лікар здійснив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, провівши декілька тестів щодо координації рухів та за допомогою газоаналізатора. ОСОБА_1 самостійно перевіряв цільність пакування мундштука, бачив результати огляду, не заперечував. Огляд було проведено двічі – одразу після прибуття і через двадцять хвилин після проведення першого огляду. Після цього лікарем було складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.07.2023 року №309, що стало підставою для оформлення матеріалів щодо вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Враховуючи наведене, лікар, проводячи огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, і працівники поліції, оформлюючи матеріали про адміністративне правопорушення, діяли відповідно до чинного законодавства. Підстав вважати, що були допущені порушення процедури з їх боку, судом не виявлено. Відтак, аргумент апелянта повністю спростовується належними та допустимими доказами у справі.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду  на встановлені  обставини справи, надані  на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції  вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність  належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Тому, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності,  апеляційний суд  вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 – адвоката Шаповала Марини Сергіївни не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Шаповал Марини Сергіївни – залишити без задоволення.
Постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 04 жовтня 2023 року – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                         Г.Л. Карпушин