ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/11846/22                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Василенко Г.Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  16 жовтня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Собківа Я.М., Епель О.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Київської обласної прокуратури, 16 кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур про визнання протиправним та скасування наказу, 

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора, Київської обласної прокуратури, 16 кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур № 5 від 23.09.2022 "Про відмову у перенесенні дати складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та про неуспішне проходження атестації таким прокурором";
- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора №148к від 21.11.2022 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника прокурора Київської області та органів прокуратури з 21.11.2022";
- поновити ОСОБА_1 в органах прокуратури України та на посаді першого заступника керівника Київської обласної прокуратури з 21.11.2022;
- стягнути з Київської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 21.11.2022 та по дату винесення судового рішення.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року адміністративний позов задоволено.
18.04.2023 надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення та стягнення з Офісу Генерального прокурора, Київської обласної прокуратури, 16 кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур на користь позивача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 15000,00 грн.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення - залишено без розгляду. 
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи,  неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення.
Представником Офісу Генерального прокурора було подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого зазначено, що судове рішення першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити в повному обсязі.
Представники Офісу Генерального прокурора та Київської обласної прокуратури у судовому засіданні заперечували проти апеляційної скарги, просили відмовити у її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частинами першою та третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно із частинами другої-п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При цьому, відповідно до частини третьої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Аналіз частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та частини третьої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що вирішити питання про судові витрати після прийняття рішення можливо лише за умови заявлення або подання особою заяви про неможливість подання таких доказів до закінчення судових дебатів, тобто, до прийняття судового рішення, у випадку якщо судові дебати не проводяться під час розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. При цьому, причини, з яких сторона не може надати докази про понесені витрати до ухвалення рішення суду, мають бути поважними.
Водночас, позивачем до ухвалення рішення по справі не подавалась відповідна заява про подання доказів на відшкодування витрат на правничу допомогу після вирішення справи.
Разом з тим, як встановлено з матеріалів справи, рішення суду по справі №32011846/22 було прийнято 28.02.2023, а представник позивача лише 29.03.2023 (відповідно до інформації з сайту АТ "Укрпошта" за трековим номером 0101047477736) подав вказану вище заяву з метою ухвалення судом додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову (правничу) допомогу.
Суд звертає увагу, що імперативними приписами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
За правилами частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність до закінчення судових дебатів відповідної заяви про надання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів понесення витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, є наслідком залишення відповідної заяви без розгляду.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).
Беручи до уваги вищевикладене суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення без розгляду заяви представника позивача про відшкодування на користь позивача витрат на правову допомогу.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається  до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи. 
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                                                                          Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий          суддя                                                                      Є.І.Мєзєнцев

                    cуддя                                                                      Я.М.Собків

                              суддя                                                                      О.В.Епель