Справа № 758/3758/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/13814/2023
Головуючий у суді першої інстанції:  Ковбасюк О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
20 листопада 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
 
судді-доповідача                              Крижанівської Г.В., 
суддів                                                Білич І.М., Шебуєвої В.А.
 
розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу Ніколаєнко Олени Миколаївни, подану в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 липня 2023 року, ухвалене у складі судді  Ковбасюк О.О., у цивільній справі № 758/3758/23 за позовом  Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
 
                                                  ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначило, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 10 липня 2008 року був укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобов`язання,  АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість, яка станом на 13 лютого 2023 року становить 61 335,90 грн., з яких: 50 158,19 грн. - заборгованість за тілом кредита, 11 177,71 грн. - заборгованість за простроченими процентами. 
Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 05 липня 2023 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 10 липня 2008 року у розмірі 50 158,19 грн. та судові витрати у розмірі 2 194,70 грн. 
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Ніколаєнко О.М., яка діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», подала апеляційну скаргу. Просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити такі вимоги, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права. Вважає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог, пославшись на те, що Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Факт укладення кредитного договору та отримання кредиту на платіжну картку підтверджується заявою відповідача, підписавши яку, він погодився на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Також зазначає, що сторонами було погоджено усі істотні умови договору. Звертає увагу на те, що відповідач не оспорював факту укладення договору, погодився з його умовами, протягом тривалого часу користувався кредитною карткою та частково сплачував заборгованість.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, АТ КБ «Приватбанк» посилалося на те, що 10 липня 2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачці було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 
Відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 13 лютого 2023 року становить 61 335,90 грн., з яких: 50 158,19 грн. - заборгованість за тілом кредита, 11 177,71 грн. - заборгованість за простроченими процентами. 
Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи банку, які міститься в матеріалах справи, не містить підпису відповідачки, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами. Тому суд стягнув з ОСОБА_1 заборгованість лише  по тілу кредиту в розмірі 50 158,19 грн.
Колегія суддів не може в повному обсязі погодитися з рішенням суду першої інстанції.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. 
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з матеріалів справи, 10 липня 2008 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, на підставі якої, за твердженням позивача, отримала кредитну картку.
Відповідно до анкети-заяви ОСОБА_1 погодила, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», складає договір про надання банківських послуг.
Підписана відповідачкою анкета-заява містить умови щодо розміру процентної ставки - 2,5% в місяць (а.с. 93 зворот).
А тому  суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що сторонами не були погоджені умови договору щодо нарахування та сплати процентів.
Разом з тим, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позовних вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення процентів.
Як вбачається із наданого суду розрахунку заборгованості та виписки з рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 , АТ КБ «ПриватБанк» нараховувало відповідачці проценти за користування кредитом за процентними ставками 30 % річних, 27,60 % річних, 32,40 % річних, 42,00 % річних, 20,4 % річних, а також 40,80 % річних(а.с. 5-35).
Підписаною відповідачкою анкетою-заявою не передбачено нарахування процентів за  користування кредитом за процентними ставками 27,60 % річних, 32,40 % річних, 42,00 % річних, 20,4 % річних, 40,80 % річних.
Заявлений до стягнення розмір заборгованості по процентах 11 177,71 грн. не відповідає зазначеній у анкеті-заяві процентній ставці - 2,5% в місяць, що в перерахунку за рік становить 30 % річних.
Крім того, наданий позивачем паспорт споживчого кредиту від 30 липня 2018 року також не є документом, який може підтверджувати умови кредитування, оскільки у вказаному документі передбачено умови кредитування для кредитних карток «Картка Platinum», «Картка МС WorldElite», «Картка Visa Infinite», «Картка МС World BlackEdition», проте, з його змісту не вбачається умови якої саме кредитної картки погоджувалися (а.с. 94-95). 
Крім того, паспорт споживчого кредиту датований 30 липня 2018 року, тобто через десять років після підписання ОСОБА_1 анкети-заяви від 10 липня 2008 року. 
У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду  від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, викладено правову позицію, згідно з якою, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.  
Відтак, АТ КБ «Приватбанк» не довів правомірності нарахування відповідачу процентів за користування кредитом у визначеному у розрахунку заборгованості розмірі.  В частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитом рішення суду сторонами не оскаржене, а тому апеляційний суд не перевіряє правильність висновків суду першої інстанції в цій частині.
Враховуючи викладене, заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 липня 2023 року підлягає зміні шляхом виключення з мотивувальної частини рішення посилань суду на те, що АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 не були погоджені умови договору щодо нарахування та сплати процентів, як підставу для відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за процентами.
В іншій частині заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 липня 2023 року підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Ніколаєнко Олени Миколаївни, подану в інтересах Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», задовольнити частково.
Змінити заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 липня 2023 року шляхом виключення з мотивувальної частини рішення посилання суду на те, що Акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 не були погоджені умови договору щодо нарахування та сплати процентів, як підставу для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами.
В іншій частині заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 липня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач
Судді