ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 р. 	Справа № 520/23272/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2023, головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., м. Харків, повний текст складено 04.09.23  по справі № 520/23272/23
за позовом     ОСОБА_1  
до     Національної академії Національної гвардії України             
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також – позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Національної академії Національної гвардії України (далі також – відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Національної академії Національної гвардії України, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, та за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2018 року;
- зобов`язати Національну академію Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, та за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2018 року.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху в зв`язку із невідповідністю останньої вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 04 вересня 2023 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції під час прийняття ухвали не враховано того, що на виконання вимог ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року позивачем 31 серпня 2023 року направлено заяву на усунення недоліків, вказаних в такій ухвалі суду; водночас до позовної заяви позивачем долучено всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Звертає увагу, що судом першої інстанції обов`язок доказування фактично перекладено з відповідача на позивача, що не узгоджується з принципами адміністративного судочинства.
Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Згідно з ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом установлено, що 24 серпня 2023 року до Харківського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Національної академії Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Надано позивачеві термін - п`ять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема доказів проходження служби та перебування позивача у період з 01.01.2016 по 13.02.2018 включно на грошовому забезпеченні Національної академії Національної гвардії України.
31.08.2023 від представника позивача надійшла до суду заява щодо недоліків позовної заяви, в якій зазначено, що позивач зарахований до списків Національної академії Національної гвардії України 14.02.2018, в період з 01.01.2016 по 13.02.2018 на грошовому забезпеченні в Національній академії Національної гвардії України не перебував, проте для правильного вирішення справи факт перебування на грошовому забезпеченні у Національній академії Національної гвардії України за період з 01.01.2016 по 13.02.2018 не має доказового значення, оскільки обов`язок повністю та належним чином провести розрахунок із позивачем за всіма видами забезпечення при звільненні, в тому числі за минулий період, покладено саме на Національну академію Національної гвардії України (виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні). 
Заява щодо недоліків позовної заяви містила клопотання позивача про витребування у Національної академії Національної гвардії України інформації про нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 13.02.2018 та довідки про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення помісячно за період з 01.01.2016 по 13.02.2018 із зазначенням базового місяця.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Національної академії Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.
Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що у визначений судом строк позивачем вимоги ухвали суду від 28 серпня 2023 року про залишення позовної заяви без руху не виконано, відповідні докази до суду не надано; у задоволенні клопотання про витребування доказів відмовлено з підстав невідповідності вимогам ст. 80 КАС України.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з мотивами та висновками суду першої інстанції з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
За приписами пункту 8 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві також зазначаються перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Згідно з ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Разом з тим за приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом (ч. 3 ст. 77 КАС України).
Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів (ч. 4 ст. 77 КАС України).
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч. 5 ст. 77 КАС України).
Як убачається з матеріалів справи, в ухвалі від 28 серпня 2023 року Харківський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що позивачем з позовною заявою не надано документів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві.
Так, звертаючись до суду з позовними вимогами, позивач не надав доказів проходження служби та перебування позивача у період з 01.01.2016 по 13.02.2018 включно на грошовому забезпеченні Національної академії Національної гвардії України.
Проте відсутність вказаних доказів не перешкоджає суду вчинити дії, необхідні для відкриття провадження у справі та під час судового розгляду справи витребувати у відповідача необхідні для розгляду справи докази, зокрема, вказані в ухвалі від 28 серпня 2023 року.
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не позбавлений можливості з`ясувати  обставини справи в установлений законом спосіб.
Приписами ч. 4 ст. 9 КАС України визначений обов`язок суду вжити визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
З урахуванням приписів ч. 4 ст. 9 КАС України збір доказів з метою всебічного розгляду справи є прямим обов`язком суду, про що зазначено у постанові Верховного Суду від 18 червня 2021 року у справі № 812/1926/17.
Така активна роль адміністративного суду і сприяє захисту порушених прав та свобод незахищених осіб з боку суб`єкта владних повноважень. На відміну від інших в адміністративному судочинстві тягар доказування покладається на суб`єкта владних повноважень, а не на позивача.
Згідно з ч. 6 ст. 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.
Разом з цим КАС України не передбачає конкретну форму викладу позовних вимог, а наділяє позивача правом визначати учасників справи та довільно викласти зміст позовних вимог, спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.
Стаття 160 КАС не конкретизує вимоги щодо змісту позовної заяви, який викладається позивачем в довільній формі. Головним є те, щоб позовна заява містила виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, достатність яких в подальшому має бути оцінена судом в ході судового розгляду справи по суті.
Однак суд першої інстанції вказані норми процесуального права не врахував. Фактично суд вдався до оцінки викладених позивачем обставин справи та доказів, що не віднесено до компетенції суду на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Адміністративне судочинство здійснюється на засадах (принципах) змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини третьої статті 2 КАС).
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (частина перша статті 9 КАС).
Суд першої інстанції на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не має права давати оцінку обраному позивачем способу захисту порушеного права, доказам та встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги.
Саме після відкриття провадження у справі суд першої інстанції в разі наявності підстав, визначених адміністративним процесуальним законодавством, може з`ясувати питання щодо остаточної визначеності предмета спору, характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів тощо, однак суд першої інстанції повернув позовну заяву на підставі статті 160 КАС України, що є передчасним, адже у позовній заяві позивач заявив вимоги до відповідача – суб`єкта владних повноважень, дії/бездіяльність якого він просить розглянути у своєму позові.
На підтвердження викладених у позові обставин позивачем було долучено копії: витягу із наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 19.07.2022 за № 196; грошового атестату № 332, виданого ОСОБА_1 ; адвокатського запиту Острицького А. О. в інтересах ОСОБА_1 від 25.11.2022; листа Національної академії Національної гвардії України від 07.12.2022 за № 84/6-465/22/АЗ; адвокатського запиту Острицького А. О. в інтересах ОСОБА_1 від 16.03.2023; листа Національної академії Національної гвардії України від 24.03.2023 за № 84/6-248/10/АЗ; довідки Національної академії Національної гвардії України про нараховані та виплачені суми індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 14.02.2018 по 31.12.2018; конверту поштового відправлення Національної академії Національної гвардії України; адвокатського запиту Острицького А. О. в інтересах ОСОБА_1 від 18.05.2023.
Тобто позивач додав до заяви докази, які він уважав за необхідне надати суду, якщо ж вони при розгляді справи не підтвердять позовні вимоги, то це є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції не був позбавлений можливості вирішити питання щодо відкриття провадження у справі на підставі наданих позивачем позовної заяви і доданих до неї доказів.
Водночас колегія суддів наголошує, що суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не може надати оцінку достатності або недостатності всіх обставин, наявності або відсутності доказів. Ці всі питання можуть вирішуватись на інших стадіях адміністративного процесу. Такі обставини не можуть виступати підставою для залишення позовної заяви без руху та підставами повернення позовної заяви позивачу.
Повертаючи заяву, суд фактично дав оцінку доказам наданим позивачем на обґрунтування позовних вимог, що є неприпустимим.
Разом з тим представник позивача подав до суду клопотання про витребування у Національної академії Національної гвардії України інформації про нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 13.02.2018 та довідки про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення помісячно за період з 01.01.2016 по 13.02.2018 із зазначенням базового місяця. 
У клопотанні позивач звертав увагу, що згідно з положеннями Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 за № 200 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам» при переведенні військовослужбовця на службу в іншу військову частину йому обов`язково видається за попереднім місцем служби грошовий атестат, який військовослужбовець надає за новим місцем служби. У грошовому атестаті відображені усі суми грошового забезпечення, компенсації та виплати, які були нараховані та виплачені військовослужбовцю за попереднім місцем служби, та ті за якими є заборгованість по виплаті в тому числі і індексація грошового забезпечення. Тобто позивач уважає, що відповідач зазначену інформацію мав отримати із попереднього місця служби позивача, зокрема у вигляді грошового атестату, але відповідачем таку інформацію позивачу не надано.
Зазначено, що з метою отримання інформації з попереднього місця служби позивача, його представником направлено адвокатський запит від 24.08.2023 до Східного територіального управління Національної гвардії України щодо надання інформації та відповідної довідки про нарахування та виплату позивачу ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 14.02.2018.
Станом на сьогоднішній день відповіді на зазначений запит не надходило.
Вказаним обставинам суд першої інстанції оцінки не надав.
Колегія суддів зазначає, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.
Колегія суддів наголошує, що статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11 - рп/2012).
Право на ефективний засіб юридичного захисту гарантовано ст. 13 Конвенції, в якій зазначається: кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до правової позиції, викладеної в рішеннях Європейського суду з прав людини від 13.01.2000 по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та від 28.10.1998 у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії", надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми може призвести до позбавлення заявників права доступу до суду і завадити розгляду їхніх позовних вимог, що є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Колегія суддів зазначає, що виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, повернення адміністративного позову з формальних підстав унеможливлює доступ особи до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.
Такі висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № П/9901/736/18, від 31 серпня 2023 року у справі № 990/114/23, а також Верховним Судом у постанові від 31 жовтня 2023 року у справі № 380/14623/22.
З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при постановленні ухвали про залишення позовної заяви без руху, а в подальшому – оскаржуваної ухвали про повернення позовної заяви ОСОБА_1 , порушено право позивача на звернення до суду за захистом його прав, свобод та інтересів, передбачених ч. 1 ст. 5 КАС України, а також ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист права людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Повернення позовної заяви з формальних підстав унеможливлює доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.
За наведеного правового регулювання та обставин справи суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення незаконної ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню в справі.
Доводи апеляційної скарги колегією суддів приймаються в якості належних.
За змістом ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Отже з огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, а справа – направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2023 по справі № 520/23272/23 - скасувати.
Справу за позовом ОСОБА_1 до Національної академії Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	В.Б. Русанова    О.В. Присяжнюк