Дата документу 30.11.2023 Справа № 333/6298/22

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 333/6298/22 Головуючий у 1 інстанції: Дмитрієва М.М.
Провадження № 22-ц/807/1829/23 Суддя-доповідач: Маловічко С.В. 
                                
                                П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2023 року                                                 м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Маловічко С.В., суддів Гончар М.С., Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2023 року у справі за позовом Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Чумаченка 41А» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком,
В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Чумаченка 41А» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 01.04.1994р., а з 08.10.2019р. є власником цієї квартири за договором дарування, а тому є співвласником цього багатоквартирного будинку, у якому створено з 11.08.2016р. ОСББ «Чумаченка 41А». Позивач в період з 01.06.2021р. по 30.11.2022р. надав відповідачу послуги  з управління вказаним багатоквартирним будинком. Так, згідно із Статутом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чумаченка, 41-А» являється балансо-утримувачем і здійснює утримання та обслуговування будинку АДРЕСА_2 .
Відносини з приводу створення та діяльності об`єднань співвласників багатоквар-тирних будинків регулюються Законом України Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», їх статутом.

07 червня 2019 poкy загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквар-тирного будинку « АДРЕСА_2 » був затверджений розмір внесків, що спрямовується на утримання будинку і споруд та прибудинкової територій (з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири чи нежитлового приміщення, що належить власнику), який складає 4,00 грн. з червня 2019 року.

01 серпня 2022 poкy загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквар-тирного будинку « АДРЕСА_2 » був затверджений розмір внесків, що спрямовується на утримання будинку і споруд та прибудинкової територій (з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири чи нежитлового приміщення, що належить власнику), який 
складає 6,00 грн. з серпня 2022 року.

Проте, ОСОБА_1 свої зобов`язання по оплаті наданих послуг не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за отримані послуги у розмірі 7 061,66 грн., тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав і просить стягнути з ОСОБА_1 вказану суму боргу та понесені судові витрати у сумі 2481 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2023 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чумаченка 41А» (поточний рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «ПриватБанк» МФО 313399, ЄДРПОУ 20512363) заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 червня 2021 року по 30 листопада 2022 року у розмірі 7 061,66 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чумаченка 41А» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481 грн.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд безпідставно зазначив, що відповідач не з`явився у судові засідання 14.04.2023 та 20.06.2023, не подавши відповідних заяв про відкладення розгляду справи або про причини неявки, що є проявом неналежної турботливості з його боку щодо розгляду справи, оскільки він з об`єктивних і поважних причин не подав клопотання про розгляд справи за його відсутності або її відкладення. Так, 14.04.2023р. було оголошено повітряну тривогу, яка скінчилася об 11:30 год., тому він не мав фізичної можливості дістатися до суду на судове засідання, призначене в цей день на 12:00 годину. В наступну дату судового засідання 20.06.2023р. він виїхав за межі м. Запоріжжя у зв`язку із ракетним обстрілом міста вночі. Вказані обставини свідчать про те, що відповідач не мав змоги завчасно подати заяву про відкладення розгляду справи.

Надалі зазначає, що він наголошував суду на тому, що позовна заява оформлена з порушенням вимог процесуального закону та наполягав на її залишення без руху. Але судом зазначено, що залишення позовної заяви без руху за тими підставами, які ним зазначені, буде проявом надмірного формалізму та позбавить прав позивача на доступ до суду. Такий висновок суду відповідач вважає помилковим, адже він сприяє порушенню позивачем процесуальної дисципліни. В позові позивач не зазначив щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, але суд на це уваги не звертає. За таких обставин порушується принцип рівності учасників судового процесу. Крім того, висновок суду про те, що факт направлення позивачу додатків до позову підтверджено доказами, не відповідає матеріалам справи, оскільки у супровідному листі суду не вказано кількість аркушів, тому цю обставину неможливо перевірити.
В скарзі також зазначається, що в матеріалах справи містяться додатки до позовної заяви у копіях, які не засвідчені належним чином у відповідності до вимог ст. 95 ЦПК України та ДСТУ 4163:2020. Тому такі докази є недопустимими та на їх не можна було враховувати при вирішення позову, що та є підставою для скасування судового рішення.
Апелянт вважає, що розрахунок заборгованості не є обґрунтованим, оскільки РНОКПП НОМЕР_3 не належить ОСОБА_1 , не надані позивачем докази, які підтверджують право позивача на стягнення з відповідача вартості послуг з постачання холодної води та приймання стоків гарячої води, тож позивач не є постачальником вказаних послуг.
Також апелянт вказує, що за період з 01.06.2021р. по 30.11.2022р. не отримував рахунки на сплату комунальних послуг. Докази вручення або направлення відповідачу вказаних рахунків відсутні. До того ж, відповідач не отримував під розписку рішення загальних зборів щодо визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. За таких обставин відповідачу неможливо виконувати обов`язки по сплаті внесків на утримання будинку і прибудинкової території. Заборгованість відповідача виникла з вини позивача. Оплата робіт за прибирання прибудинкової території є незаконною, оскільки позивач не отримував свідоцтва про право власності на прибудинкову територію.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив проти доводів апелянта, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Вказано, що сплата належних внесків та платежів є обов`язком співвласника, а не його правом. Жодним доказом відповідач не довів, що він не є співвласником житлового приміщення, про зміну адреси реєстрації, що протоколи загальних зборів про встановлення внесків співвласників були скасовані або оскаржені в судовому порядку. З урахуванням вказаного просив залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст.369 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із п. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що із Статуту ОСББ «Чумаченка 41 А» вбачається, що останнє створено відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» і об`єднує власників квартир і нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 . 

Завданням і предметом діяльності об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 302000806 від 03.06.2022р., відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 42,73 кв. м.

З долученої до позовної заяви ОСББ «Чумаченка, 41А» копії протоколу від 07 червня 2019 poкy вбачається, що загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чумаченка, 41-А» був затверджений розмір внеску, що спрямовується на утримання будинку і споруд та прибудинкової територій (з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири чи нежитлового приміщення, що належить власнику), який складає 4,00 грн. з червня 2019 року.

Також згідно з іншою копією аналогічного протоколу від 01 серпня 2022 poкy слідує, що загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чумаченка, 41-А» був затверджений розмір внеску, що спрямовується на утримання будинку і споруд та прибудинкової територій (з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири чи нежитлового приміщення, що належить власнику), який складає 6,00 грн. з серпня 2022 року.

З розрахунку заборгованості за внесками на утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 слідує, що власник квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_1 за період з січня 2021 року по листопад 2022 року має заборгованість перед ОСББ «Чумаченка, 41 А» на загальну суму 7 061 гривень 66 копійок, яку позивач просив стягнути з відповідача.

Задовольняючи позовну заяву щодо стягнення вище вказаної суми заборгованості, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 користувався послугами з утримання багатоквартирного будинку у період часу з 01 червня 2021 року по 30 листопада 2022 року. За цей період у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 7061, 66 грн. Матеріали справи не містять доказів щодо того, що позивач не отримував зазначені послуги або звертався в претензійному порядку до позивача у зв`язку з наданням послуг неналежної якості. У зв`язку з чим суд дійшов висновку, що послуги належної якості дійсно були надані. Дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд вважав, що він є вірним та належним доказом в даній справі, оскільки базується на рішеннях загальних зборів ОСББ «Чумаченка, 41А», у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Доказів щодо помилковості розрахунку матеріали справи не містять.

З такими висновками суду з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів не погоджується з огляду на часткову недоведеність обставин, які мають значення для справи, але суд першої інстанції вважав їх доведеними.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багато-квартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Таким чином, судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 як власник квартири АДРЕСА_4 є співвласником багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Статтею 385 ЦК України визначено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Відповідно до вимог частини першої статті 1, частини першої статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку є юридичною особою, яка створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, є обов`язковим для всіх співвласників.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.

Згідно ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Згідно ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.

На підставі ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Статтею 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» врегульовано визначення часток внесків і платежів на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна. Так, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Відповідно до Статуту, вищим органом управління об`єднання є загальні збори співвласників багатоквартирного будинку, які вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. До виключної компетенції загальних зборів входить, зокрема затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
Рішення загальних зборів оприлюднюється шляхом розміщення його тексту в місцях загального користування будинку та на сайті об`єднання.

Співвласники мають право знайомитися з рішенням (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та за власний рахунок робити з них копії та виписки.
Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.

В апеляційній скарзі апелянт посилається, зокрема, на неналежне засвідчення копій додатків до позовної заяви, що є порушенням положень ст. 95 ЦПК України та п. 5.26 ДСТУ 4163:2020, а тому такі документи не можуть створювати доказову базу у цивільному провадженні.

Досліджуючи доводи скарги в цій частині, апеляційний суд зазначає наступне.

Звертаючись із позовом до суду, ОСББ «Чумаченка, 41-А» на підтвердження затвердженого розміру внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території надав копії протоколів загальних зборів ОСББ «Чумаченка, 41 А» від 07 червня 2019 poкy та від 01 серпня 2022 року.

Суд першої інстанції помилково вважав, що протоколи загальних зборів, зокрема, й протокол від 07 червня 2019 року, відповідають вимогам процесуального закону.

За правилами частини другої статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (частина п`ята статті 95 ЦПК України).
Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (частина шоста статті 95 ЦПК України).

Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 520/17947/18 (провадження № 61-15707св19) зазначив, що: "суд першої інстанції зробив правильний висновок, що надані позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог докази не є допустимими, тому відмовив у задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю. Натомість, апеляційний суд, не спростувавши висновок суду першої інстанції про те, що надані позивачем копії документів не засвідчені у встановленому порядку, зробив помилковий висновок, що такі копії документів є допустимими, оскільки інші сторони не заявили про їх недостовірність. При цьому, апеляційний суд не врахував, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях".

Всупереч зазначеним вимогам процесуального законодавства та наведеній правовій позиції ВС, суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення за відсутності в матеріалах справи саме належним чином засвідченого письмового доказу – копії протоколу загальних зборів ОСББ «Чумаченка, 41 А» від 07 червня 2019 року, яким, зокрема, обґрунтовує свій позов позивач щодо вимог за період з 01.06.2021р. по 31.07.2022р.

Обґрунтування суду першої інстанції щодо прийняття до справи такого документу в тому вигляді, в якому їх надано позивачем, колегія суддів не може прийняти, оскільки такий документ не є допустимим доказом. Так, допустимість доказів означає, що певні обставини повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини. При цьому, питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 201/7705/19 (провадження № 61-13342св21).

Тож, зважаючи на наведене, доводи апелянта частково підтвердилися, тому колегія суддів вважає, що судом вирішено спір, зокрема, за належним, проте недопустимим доказом у справі, наданим ОСББ в обґрунтування позовних вимог саме в частині стягнення заборгованості за період з 01.06.2021 року по 31.07.2022 року.

Разом з тим, посилання в апеляційній скарзі на порушення ДСТУ 4163:2020 відхиляється судовою колегією як необґрунтоване, оскільки вимоги до процесуальних документів і додатків до них визначає процесуальний закон, а не ДСТУ 4163:2020. Правила проставлення відмітки про засвідчення копії документів, визначені у п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 не поширюються на засвідчення копій документів, які учасники справи подають до суду. 
Зазначене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 04 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (провадження № 14-96цс21).
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.06.2021р. по 31.07.2022р. слід відмовити у зв`язку із недоведеністю.
Між тим, вимоги щодо стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.08.2022р. по 30.11.2022р. підтверджені належним та допустимим доказом, оскільки позивачем надано суду належним чином завірену копію протоколу загальних зборів ОСББ «Чумаченка, 41 А» від 01 серпня 2022 року.
Відповідно до п. 5 та п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників та своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Відповідно до чч. 1-3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира загальна площа 42,73 кв. м, що узгоджується із наданим позивачем розрахунком заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_4 , належному відповідачу ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Статтею 322 Цивільного кодексу України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 8 статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що відмова від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних ра-
хунках у примусовому порядку.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідач в ході розгляду справи не спростував факту наявності заборгованості зі сплати послуг, наданих ОСББ, а також не надав жодних належних і допустимих доказів того, що позивачем такі послуги не надавалися, або надавалися в неналежній якості. Зважаючи на наведене, факт надання ОСББ «Чумаченка 41 А» послуг з управління багатоквартирним будинком ОСОБА_1 за період з 01.08.2022 по 30.11.2022 року презюмується.

У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», у разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку.
Судова колегія приймає твердження апелянта щодо часткової необґрунтованості наданого позивачем розрахунку заборгованості, оскільки позивачем не надано жодних належних і допустимих доказів, що включені ним до розрахунку заборгованості послуги «холодна вода», «гаряча вода (стоки)» входять до здійснення ОСББ управління багатоквартирним будинком, а також те, що саме позивач як ОСББ є надавачем зазначених послуг власникам багатоквартирного будинку у АДРЕСА_2 .

Разом з тим, посилання апелянта на неправильне зазначення в розрахунку РНОКПП ОСОБА_1 не є підставою для неприйняття судовою колегією такого розрахунку, оскільки такий розрахунок містить інші достовірні дані щодо особи позивача як власника квартири. Крім того, розрахунок за послугу з управління будинком за період з 01.08.2022 по 30.11.2022р. базується на рішенні загальних зборів від 01.08.2022р., копія якого належним чином оформлена протоколом, який завірено позивачем відповідно до приписів статті 95 ЦПК України. Згідно з цим рішення загальних зборів ОСББ визначено внесок на управління будинком у розмірі 6,00 грн. за один квадратний метр, а Витягом з Державного реєстру речових прав підтверджується розмір площі квартири відповідача.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів приймає наданий позивачем розрахунок заборгованості та вважає його належним доказом в даній справі, але лише в частині розрахунку послуги з управління будинком за період з 01.08.2022р. по 30.11.2022 р., у зв`язку з чим доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме, стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Чумаченка, 41 А» підлягає заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_2 за період з 01.08.2022р. по 30.11.2022р. у розмірі 
1 025, 52 грн. (розраховано наступним чином: 6 грн. х 42,73 кв. м х 4 місяці). 

Вимоги щодо стягнення решти витрат за холодну воду та гарячу воду (стоки) не підлягають задоволенню, оскільки згідно з рішенням загальних зборів такі витрати не включені до послуг з управління будинком, а інших доказів щодо права на їх стягнення як 
таких, що надавались позивачем, матеріали справи не містять. 

Доводи апелянта щодо поважності причин його неявки у судові засідання, призначені на 14.06.2023р. та 20.06.2023р., не впливають на законність рішення, оскільки апелянт був належним чином повідомлений про ці судові засідання та відкласти їх не просив. Крім того, колегією за матеріалами справи встановлено, що судом першої інстанції розгляд справи, призначеної на 14.06.2023р., було відкладено у зв`язку із неявкою сторін, а друга поспіль неявка відповідача у судове засідання, призначене на 20.06.2023 о 10:30 год., давала суду можливість розглянути справу, оскільки підстав для відкладення розгляду справи, враховуючи відсутність повітряної тривоги у м. Запоріжжя в цей час, не малось. Виїзд ОСОБА_1 за межі м. Запоріжжя саме 20.06.2023р. через нічні обстріли, про що він стверджує у скарзі, є його правом. Проте відповідач не був позбавлений права звернутися до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи, зокрема, шляхом направлення такого клопотання в електронній формі із накладенням електронного підпису на адресу суду.

Посилання ОСОБА_1 у скарзі щодо наявності підстав для залишення позовної заяви ОСББ без руху були предметом дослідження суду першої інстанції, яким суд надав обґрунтовану оцінку, що слідує із описової частини оскаржуваного рішення. 

Доводи апеляційної скарги щодо неповного надсилання відповідачу додатків до позовної заяви не підтверджені доказами та ґрунтуються на припущеннях. Так, супровідний лист суду міститься посилання на відправлення відповідачу копії позовної заяви з додатками. Крім того, у матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи, де ним рукописно виконано запис «з матеріалами справа ознайомився 22.02.2023р.» Тобто відповідач був обізнаний із усією доказовою базою у справі завчасно, що давало йому можливість заперечувати проти доказів. З урахуванням доводів скарги про те, що копії доказів позивача не були завірені належним чином, вбачається, що він оцінив доказову базу у справі, тобто був обізнаний з усіма документами. 
Посилання відповідача на неотримання від позивача рахунків на сплату послуг з утримання будинку, невідповідність змісту Статуту ОСББ «Чумаченка, 41 А» Типовому статуту, неотримання відповідачем під розписку рішень загальних зборів щодо визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, відсутність у позивача свідоцтва на прибудинкову територію, не впливають на правильність висновків суду та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні із прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 141ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані 
з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Змінюючи розмір стягнення, судова колегія вирішує питання щодо зміни розміру судового збору.
За подання позову з майновою вимоги на суму 7 061,66 грн. позивачем сплачено судовий збір в сумі 2481 грн., а позов задоволено на суму 1025,52 грн., тому позивачеві належить до компенсації за рахунок відповідача сума судового збору у розмірі: 1025,52 х 2481 : 7061,66 = 360,30 грн.

ОСОБА_1 сплачено за подання апеляційної скарги судовий збір в сумі 3721,50 грн., а у позові відмовлено на суму: 7061,66 – 1025,52 = 6036,14 грн. Тому йому за рахунок позивача належить до стягнення судовий збір в розмірі: 3721,50 х 6036,14 : 7061,66 = 3181,05 грн. 
Згідно з ч. 10 ст. 141 ЦПК України  остаточно визначається шляхом застосування взаємозарахування сум судового збору, належних сторонам за рахунок один одного, ОСОБА_1 має право на компенсацію за рахунок ОСББ «Чумаченка 41 А» судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги у розмірі 2 820,75 грн. (3181,05 грн. – 360,30 грн.). Відтак, сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2023 року у цій справі змінити в частині стягнутого розміру заборгованості та судових витрат, у зв`язку з чим резолютивну частину рішення вкласти в наступній редакції:

«Позов ОСББ «Чумаченка, 41А» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чумаченка 41А» (поточний рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «ПриватБанк» МФО 313399, ЄДРПОУ 20512363) заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 серпня 2022 року по 30 листопада 2022 року у розмірі 1 025 (одна тисяча двадцять п`ять) гривень 52 копійки.

У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чумаченка, 41А» (поточний рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «ПриватБанк» МФО 313399, ЄДРПОУ 20512363) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , суму судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, у розмірі 2820 (дві тисячі вісімсот двадцять) гривень 75 копійок».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише у випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Постанова прийнята, складена та підписана 30 листопада 2023 року.

Головуючий:                  С.В. Маловічко 

Судді:                 М.С. Гончар 

 
Г.С. Подліянова