ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 640/15154/15-ц
Номер провадження 22-ц/818/822/23
       
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року                                                         м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Бурлака І.В., Яцини В.Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Златобанк» на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2023 року в складі судді Демченко С.В. у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Златобанк» про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 640/15154/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Златобанк» до ОСОБА_1 , третя особа – Публічне акціонерне товариство «Дніпровський завод мінеральних добрив» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року Публічне акціонерне товариство «Златобанк» (далі - ПАТ «Златобанк») в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Златобанк» звернулось до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 640/15154/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Златобанк» до ОСОБА_1 , третя особа – Публічне акціонерне товариство «Дніпровський завод мінеральних добрив» (далі – ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив») про стягнення заборгованості.
Заява мотивована тим, що заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2016 року позов ПАТ «Златобанк» до ОСОБА_1 , третя особа – ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Златобанк» заборгованість за кредитним договором № 247/12-КLМV від 28 листопада 2012 року, що станом на 14 серпня 2015 року складає у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день винесення судом рішення: 17 137 332,31 доларів США або 441 578 447 грн 09 коп та 1 000 000,00 евро або 28 768 908,00 грн заборгованості за тілом кредиту; 841 012,47 доларів США або 21 670 407 грн 84 коп та 62 499,99 євро або 1 798 056 грн 46 коп - заборгованість за процентами; 2 405 435 грн 11 коп - заборгованість по сплаті пені; 5000 грн - штраф за неналежне виконання зобов`язань.
27 листопада 2018 року на виконання вказаного рішення виданий виконавчий лист, який пред`явлено до виконання.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. від 19 лютого 2019 року відкрито виконавче провадження ВП № 58029659.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27 березня 2019 року скасовано вказану постанову приватного виконавця, у зв`язку з чим приватний виконавець скасував усі постанови, винесені в межах виконавчого провадження ВП № 58029659, та 20 червня 2019 року виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ПАТ «Златобанк».
Проте виконавчий лист на адресу банку не повертався. Окрім того, під час здійснення інвентаризації активів та документації (у тому числі оригіналів виконавчих документів) виконавчий лист, виданий по справі № 640/15154/15-ц не виявлений. 
З метою повернення печаток, штампів, матеріальних та інших цінностей, бухгалтерської документації АТ «Златобанк» в паперовому та електронному вигляді на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 03 липня 2020 року опубліковано оголошення з вимогою до посадових осіб АТ «Златобанк» про повернення вищевказаного майна, однак виконавчий лист у встановлений строк повернутий не був.
Зазначав, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не пропущений, оскільки датою повідомлення стягувача про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання є 20 червня 2019 року, а тому з цієї дати строк пред`явлення виконавчого документа було перервано. У зв`язку з військовою агресією РФ на всій території України введений режим воєнного стану строк пред`явлення виконавчого документа до виконання повторно перервався з 24 лютого 2022 року та відповідно є зупиненим до скасування воєнного стану. 
Також, у разі, якщо суд дійде висновку про пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, як на підставу для поновлення строку посилався на те, що внаслідок ініціювання ряду судових процесів, пов`язаних з управлінням банком, численними реєстраційними діями щодо зміни керівника банку, його найменування та місцезнаходження, введення юридичної особи у стан банкрутства, в період 2017-2021 роках АТ «ЗЛАТОБАНК» був непідконтрольний Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженій особі ФГВФО на ліквідацію банку. 
Також зазначали щодо обставин, які унеможливлюють примусове виконання, а саме введення карантинних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусу, з 11 березня 2020 року та воєнного стану з 24 лютого 2022 року. З початком дії в Україні воєнного стану робота автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - «АСВП») була зупинена, обмежений доступ до Єдиного державного Реєстру судових рішень. Також посилалося на перехідні положення ЗУ «Про виконавче провадження» відповідно до яких забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, шо розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої РФ території України, а також прилеглих до неї територій, враховуючи, що боржник зареєстрований у м. Харкові, який станом на 23 листопада 2022 року відносився до територій територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій.
Посилаючись на вказані обставини, ПАТ «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» просить у разі пропуску строку визнати поважними причини пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2016 року у справі № 640/15154/15-ц та поновити його; видати дублікат виконавчого листа 640/15154/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Златобанк» заборгованості за кредитним договором № 247/12-КLМV від 28 листопада 2012 року у розмірі 17 137 332,31 доларів США або 441 578 447 грн 09 коп та 1 000 000,00 євро або 28 768 908,00 грн заборгованість за кредитом; 841 012,47 доларів США або 21 670 407 грн 84 коп та 62 499,99 євро або 1 798 056 грн 46 коп - заборгованість за процентами; 2 405 435 грн 11 коп - заборгованість по сплаті пені; 5000 грн. - штраф за неналежне виконання зобов`язань.
06 лютого 2023 року ОСОБА_1 подано письмові заперечення, в яких просить заяву ПАТ «Златобанк» про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 640/15154/15-ц залишити без задоволення.
Заперечення мотивовані тим, що обставини, якими заявник обґрунтовує причини пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, зокрема ініціювання ряду судових процесів пов`язаних з управлінням банком, численними реєстраційними діями щодо зміни керівника банку, його найменування та місцезнаходження не є поважними.
Стягувач мав можливість пред`явити виконавчий лист до виконання в строк, проте не вчиняв жодних активних дій щодо пред`явлення його до виконання. 
Рішення суду, на підставі якого виданий виконавчий лист, набрало законної сили 14 березня 2017 року, а тому саме з цього часу ПАТ «Златобанк» мав право отримати виконавчий лист та пред`явити його до виконання.
Обставини щодо вирішення питання контролю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі ФГВФО) над ПАТ «Златобанк» не впливали на здатність стягувача реалізовувати свої права, подавати необхідні документи, оскільки стягувач мав свого керівника та діяльність банку як юридичної особи не обмежувалась та не зупинялась. 
Обставини, на які посилається заявник, виникли вже після 25 жовтня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 липня 2017 року по справі № 826/2184/17, якою визнано протиправними та скасовано рішення ФГВФО та НБУ щодо введення тимчасової адміністрації та ліквідації банку. 
Доводи заявника про те, що ПАТ «Златобанк» впродовж тривалого часу був непідконтрольний ФГВФО на ліквідацію АТ «Златобанк» та уповноваженій особі ФГВФО спростовуються змістом самої заяви ПАТ «Златобанк», відповідно до якої рішеннями виконавчої дирекції Фонду були продовжені строки здійснення процедури ліквідації, а тому в межах строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа Фондом приймалися рішення щодо належного управління та контролю ПАТ «Златобанк». 
Заявником не надано доказів неможливості пред`явлення виконавчого документу до виконання внаслідок введення карантинних обмежень та воєнного стану на території України.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2023 року заяву ПАТ «Златобанк» в особі Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «Златобанк» про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 640/15154/15-ц залишено без задоволення. 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ПАТ «Златобанк» в особі Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «Златобанк» не наведено обставин, які унеможливлювали звернення з заявою про видачу дублікату виконавчого листа в межах встановленого для пред`явлення його до виконання в період з 03 лютого 2021 року (дата поновлення контролю ФГВФО над ПАТ «Златобанк») до 21 червня 2022 року (дата закінчення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання). Суд першої інстанції дійшов висновку, що заявником не надано доказів на підтвердження втрати виконавчого документу, а заява про видачу дубліката виконавчого листа подана після закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання за відсутності поважних причин пропуску такого строку, тому підстав для її задоволення не знайшов.
22 березня 2023 року засобами поштового зв`язку ПАТ «Златобанк» в особі Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «Златобанк» подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити заяву.
Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції про сплив строку пред`явлення виконавчого листа до виконання 21 червня 2022 року є необґрунтованими, оскільки у зв`язку з запровадженням воєнного стану 24 лютого 2022 року відповідно до вимог закону строки пред`явлення до виконання виконавчих документів перервано та зупинено.
Також зазначали, що трирічний строк, передбачений законом має відліковуватися з часу відновлення контролю над банком, а саме з 03 лютого 2021 року та спливати 03 лютого 2024 року. Уповноважена особа ФГВФО намагалася пред`явити виконавчий документ до виконання, проте судовим рішенням за ініціативою боржника постанову про відкриття виконавчого провадження було скасовано у зв`язку з відсутністю повноважень. 
Зазначали щодо правової невизначеності АТ «Златобанк» продовж 2017-2021 років, оскільки всі рішення виконавчої дирекції ФГВФО, якими повноваження органів управління та органів контролю АТ «Златобанк» було передано уповноваженій особі Фонду на здійснення тимчасової адміністрації, а пізніше ліквідації АТ «Златобанк» Славкіній М.А., були скасовані.
Уповноважений законом суб`єкт на управління неплатоспроможним банком - уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію банку - внаслідок низки судових процесів щодо оскарження підстав його призначення та реєстраційних дій по виключенню з Реєстру юридичних осіб інформації про керівника, зміну назви та адреси юридичної особи, порушення провадження у справі про банкрутство юридичної особи, був обмежений у можливості здійснювати управління банком.
Починаючи з 14 лютого 2015 року в ПАТ «Златобанк» було запроваджено тимчасову адміністрацію, а з 13 травня 2015 року розпочато процедуру його ліквідації. Проте, колишніми органами управління та акціонерами банку були ініційовані судові процеси по оскарженню рішень НБУ та ФГВФО про введення в банку тимчасової адміністрації та початок ліквідації, та реєстраційні дії, внаслідок яких був втрачений контроль уповноваженої особи ФГВФО над банком.
Постановою Окружного адміністративний суд м. Києва ухвалою від 14 липня 2017 року визнано протиправною та скасовано постанову Правління НБУ від 13 лютого 2015 року № 105 «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії неплатоспроможних»; визнано протиправним та скасовано рішення ФГВФО від 13 лютого 2015 року № 30 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Златобанк»; визнано протиправним та скасовано постанову Правління Нацбанку від 12 травня 2015 року № 310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Златобанк»; визнано протиправним та скасовано рішення ФГВФО від 13 травня 2015 року № 99 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку»; визнано протиправним та скасовано рішення ФГВФО від 18 травня 2015 року № 100 про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 13 травня 2015 року № 99 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку»; визнано протиправним та скасовано рішення Фонду від 24 березня 2016 року № 391 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Златобанк» на два роки до 13 травня 2018 року включно»; зобов`язано Нацбанк надати ПАТ «Златобанк» строк, встановлений ч. 7 ст. 75 Закону України від 07 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» (далі – Закон № 2121-III), за винятком використаного строку, який вичерпаний, для проведення дій з фінансового оздоровлення ПАТ «Златобанк» після проведення заходів з його ліквідації.
Після перегляду в апеляційному порядку та набрання судовими рішеннями законної сили з 25 жовтня 2017 року виникла правова невизначеність щодо статусу неплатоспроможного банку ПАТ «ЗЛАТОБАНК». 
З 24 листопада 2017 року з Реєстру юридичних осіб виключені відомості про керівника банку - уповноважену особу ФГВФО.
З 17 липня 2019 року по 02 лютого 2021 року в Реєстрі містилась назва банку як ПАТ «ЗЛАТО». У 2018-2019 роках відомості про уповноважену особу на нетривалий час вносились до Реєстру юридичних осіб та знов виключались з нього. В цей період уповноважена особа намагалась здійснити дії в інтересах банку, в тому числі пред`явлено до виконання виконавчий документ у цій справі. У квітні 2019 року відомості про уповноважену особу знов виключені з Реєстру. Також 19 червня 2019 року порушено провадження у справі № 910/4475/19 про банкрутство ПАТ «ЗЛАТОБАНК» (змінена назва - ПАТ «ЗЛАТО»), призначено розпорядника майна, якому судом передано повноваження керівника юридичної особи.
23 травня 2020 року набрав чинності Закон № 590-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності», яким усунуто правову невизначеність щодо статусу банку, рішення про неплатоспроможність якого та початок ліквідації скасовано в судовому порядку.
У відповідності до частин 4 – 6 статті 54 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" розпочата процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку не може бути зупинена/припинена, у тому числі у разі визнання протиправними (незаконними) та скасування індивідуальних актів Національного Банку України та/або Фонду, що були підставою для її початку. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2020 року у справі № 640/15294/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року визнано протиправними дії Державного реєстратора від 17 липня 2019 року № 10741050052029890 (зміна повного найменування, зміна скороченого найменування, зміна місцезнаходження, зміна складу або інформації про засновників).
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14 січня 2021 року, залишеною без змін Постановою Верховного суду від 18 листопада 2021 року відмовлено у порушенні справи про банкрутство ПАТ «Златобанк».
Також зазначали щодо необхідності отримання дублікату виконавчого листа, оскільки за рахунок виконання зобов`язань боржників банку, в тому числі стягнення заборгованості з відповідача будуть задоволені кредиторські вимоги кредиторів та вкладників АТ «Златобанк», який визнаний неплатоспроможним та наразі перебуває в стані ліквідації.
16 червня 2023 року ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив ухвали суду залишити без змін.
Відзив мотивовано тим, що ПАТ «Златобанк» не надано доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Стягувач мав можливість пред`явити виконавчий листа до виконання в строк, але не вчиняв жодних активних дій щодо пред`явлення його до виконання та взагалі щодо реалізації своїх прав на примусове виконання рішення суду у встановлений законом строк.
ФГВФО отримав контроль над ПАТ «Златобанк» з 14 лютого 2015 року та навіть протягом періоду коли АТ «Златобанк» був безспірно підконтрольний Фонду, він не вчиняв жодних активних дій щодо пред`явлення до виконання виконавчого листа.
Протягом зазначений років уповноважена особа на ліквідацію ПАТ “Златобанк” зверталась до судів в тому числі: із заявами про видачу дублікатів наказів та виконавчих листів в іншій справах, що спростовує доводи про неможливість вчинення таких дій в межах даної справи.
Також, відповідно до інформації із АСВП протягом 2017-2022 років Уповноважена особа на ліквідацію ПАТ «Златобанк» зверталась з виконавчими документами до органів державної виконавчої служби.
В межах строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання ФГВФО управляв діяльністю ПАТ «Златобанк» та здійснював контроль за його діяльністю, що спростовує твердження стягувача про не підконтрольність банку.
Підстав для задоволення вимог стягувача про видачу дубліката Виконавчого листа немає адже відсутні умови, передбачені процесуальним законодавством для видачі дубліката виконавчого листа.
Перебіг строку пред`явлення виконавчого документа до виконання може перериватися не в разі будь-якого звернення із заявою про примусове виконання виконавчого документа до виконання, а лише такого, яке здійснене з додержанням вимог законодавства щодо форми, змісту виконавчого документа, суб`єкта його виконання тощо.
Оскільки приватний виконавець Близнюков Ю.В. повернув виконавчий документ (Виконавчий лист) без прийняття його до виконання (тобто виконавчий лист не був прийнятий приватним виконавцем: не подано заяву про примусове виконання рішення — заяву підписано не уповноваженою особою), то відсутні підстави для переривання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.
ПАТ «Златобанк» протягом більше ніж п`яти років взагалі не цікавився виконанням судового рішення по справі № 640/15154/15-ц. Доказів, які свідчили хоча б про наміри добросовісної реалізації Стягувачем своїх прав на примусове виконання цього рішення суду не надано.
У судове засідання учасники розгляду не з`явилися.
Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 09 листопада 2023 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:
СТОВ «Злагода» повернуто на адресу апеляційного суду з відміткою від 17 жовтня 2023 року «адресат відсутній за вказаною адресою» (т. 3, а.с.35-36), що у відповідності до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки; 
засновнику СТОВ «Злагода» ОСОБА_2 повернуто на адресу апеляційного суду з відміткою від 21 жовтня 2023 року «адресат відсутній за вказаною адресою» (т. 3, а.с.37-38), що у відповідності до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки; 
Омельницька Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , повідомлена під розписку у приміщенні суду 21 вересня 2023 року (а.с.32 том 3);
Публічному акціонерному товариству «Дніпровський завод мінеральних добрив» повернуто на адресу апеляційного суду з відміткою від 17 жовтня 2023 року «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.39-40 том 3), що у відповідності до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки.
Від представника СТОВ «Злагода» Зінченко Володимира Івановича 09 листопада 2023 року надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи з тих причин, що лише 08 листопада 2023 року СТОВ «Злагода» із сайту «Судова влада України» дізналось про розгляд апеляційної скарги у справі, де товариство є учасником.
Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Нормами ч. 2 ст. 371 ЦПК України визначено, що у виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи суд апеляційної інстанції може подовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє відповідну ухвалу.
       Розумність строків розгляду справи судом є одним із принципів цивільного судочинства.
Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.
В свою чергу, явка сторони в судове засідання є суб`єктивним процесуальним правом, і як кожне суб`єктивне право це гарантовані законом вид і міра можливої або дозволеної поведінки особи і реалізація суб`єктивного права залежить від розсуду, бажання і волі уповноваженої особи.
Провадження по справі відкрито ухвалою Харківського апеляційного суду 01 червня 2023 року. Справа до розгляду призначалась неодноразово: на 27 червня 2023 року, 13 липня 2023 року, 10 серпня 2023 року, 31 серпня 2023 року, 21 вересня 2023 року, розгляд якої відкладався через клопотання учасників. 
Оскільки зацікавленою особою не було подано клопотання про продовження строку розгляду справи, а у справі відсутні виняткові обставини, що обумовлювали б обов`язкову участь у ній представника СТОВ «Злагода», суд відмовив у задоволенні заяви про відкладення розгляду справи.
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність осіб, що не з`явилися, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.
Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області віл 14 березня 2017 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Златобанк» заборгованість за кредитним договором № 247/12-КLМV від 28 листопада 2012 року, що станом на 14 серпня 2015 року складає у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день винесення судом рішення: 17 137 332,31 доларів США або 441 578 447 грн 09 коп та 1 000 000,00 євро або 28 768 908,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 841 012,47 доларів США або 21 670 407 грн 84 коп та 62 499,99 євро або 1 798 056 грн 46 коп - заборгованість за процентами; 2 405 435 грн 11 коп - заборгованість по сплаті пені; 5000 грн. - штраф за неналежне виконан ня зобов`язань та 3654 грн судового збору (том 1 а. с. 203- 205, том 2 а .с. 129-130).
27 червня 2017 року на виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2016 року видано виконавчий лист. Строк пред`явлення до виконання виконавчого документу – до 15 березня 2020 року (том а. с. 145).
Постановою приватного виконавця ВОХО Близнюкова Ю.В. від 19 лютого 2019 року відкрито виконавче провадження ВП № 58029659 з виконання виконавчого листа № 640/15154/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Златобанк» заборгованість за кредитним договором № 2 47/12-КLМV від 28 листопада 2012 року.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27 березня 2019 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 04 червня 2019 року, вказану постанову приватного виконавця скасовано, виконавчий лист № 640/15154/15-ц, виданий 27 листопада 2018 року Київським районним судом м. Харкова повернуто стягувачу - ПАТ «Златобанк».
20 червня 2019 року приватний виконавець Близнюков Ю. В. виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. 
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі- Закон № 1404-VIII).
Згідно з частиною 3 статті 431 ЦПК України виконавчий лист є виконавчим документом. 
Відповідно до статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.
Частина 1 статті 37 Закону № 1404-VIII містить вичерпний перелік обставин, які є підставою для повернення виконавчого документа. Так, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (частина 5 статті 37 Закону № 1404-VIII).
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частини 4 та 5 статті 12 Закону 1404-VIII).
Із системного аналізу указаних норм чинного Закону України «Про виконавче провадження» можна зробити висновок, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.
Схожі за змістом правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05 жовтня 2016 року в справі № 910/18165/13, постанові Верховного Суду від 11 червня 2019 року в справі № 804/2721/15, у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2020 року в справі № 2018/6-343/11, в ухвалі Верховного Суду від 02 жовтня 2020 року в справі № 336/1023/20.
Зважаючи, що 20 червня 2019 року виконавчий лист було повернуто стягувачу без прийняття до виконання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про преривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та його спливу 21 червня 2022 року.
Проте, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Так, 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 07 листопада 2022 року, й діє на цей час.
Тобто, введення та продовження строку воєнного стану у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України було визначено в законодавчому порядку.
Запровадження воєнного стану може бути підставою, яка відповідно до частини 1 статті 127 ЦПК України повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку.
Отже, зважаючи, що на час спливу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання було запроваджено воєнний стан, що зумовило певні обмеження щодо можливості вчинення процесуальних дій, суд апеляційної інстанції вважає, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено з поважних причин.
Також, суд враховує, що відповідно до частини 1, 3 статті 93 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.
Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.
За частиною 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
Відповідно до статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»  Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду в разі делегування їй всіх або частини повноважень Фонду має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.
Постановою Правління НБУ від 13 лютого 2015 року № 105 «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії неплатоспроможних» ПАТ «Златобанк» віднесено до категорії неплатоспроможних.
Рішенням ФГВФО від 13 лютого 2015 року № 30 запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ «Златобанк»;
Постановою Правління НБУ від 12 травня 2015 року № 310 відкликано банківську ліцензію ПАТ «Златобанк». 
Рішенням ФГВФО від 13 травня 2015 року № 99 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Златобанк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 липня 2017 року визнано протиправною та скасовано постанову Правління НБУ від 13 лютого 2015 року № 105 «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії неплатоспроможних»; визнано протиправним та скасовано рішення ФГВФО від 13 лютого 2015 року № 30 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Златобанк»; визнано протиправним та скасовано постанову Правління Нацбанку від 12 травня 2015 року № 310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Златобанк»; визнано протиправним та скасовано рішення ФГВФО від 13 травня 2015 року № 99 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку»; визнано протиправним та скасовано рішення ФГВФО від 18 травня 2015 року № 100 про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 13 травня 2015 року № 99 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку»; визнано протиправним та скасовано рішення Фонду від 24 березня 2016 року № 391 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Златобанк» на два роки до 13 травня 2018 року включно»; зобов`язано Нацбанк надати ПАТ «Златобанк» строк, встановлений ч. 7 ст. 75 Закону України від 07 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» (далі – Закон № 2121-III), за винятком використаного строку, який вичерпаний, для проведення дій з фінансового оздоровлення ПАТ «Златобанк» після проведення заходів з його ліквідації.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року змінено мотивувальну частину постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2017 року з підстав, зазначених у мотивувальній частині, в решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2017 року – залишено без змін.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 05 лютого 2019 року вищевказані судові рішення № 826/2184/17 залишено без змін.
03 квітня 2019 до господарського суду надійшла заява про відкриття провадження у справі про банкрутство ПАТ "Златобанк" в загальному порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі – Закон про банкрутство).
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19 червня 2019 року відкрито провадження у справі про банкрутство Боржника в загальному порядку, передбаченому Законом про банкрутство, введений мораторій на задоволення вимог кредиторів, процедуру розпорядження майном Боржника та призначено розпорядника майна Боржника арбітражного керуючого Капустіна Володимира Володимировича тощо.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14 січня 2021 року, залишеною без змін Постановою Верховного Суду від 18 листопада 2021 року, апеляційні скарги ФГВФО та Національного банку України задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.06.2019 року у справі 910/4475/19 скасовано та прийнято нове рішення яким відмовлено у порушенні провадження у справі про банкрутство ПАТ «Златобанк».
Отже, з 2017 року до 2021 рік існувала правова невизначеність щодо правового статусу ПАТ «Златобанк» та запровадження процедури банкрутства, що впливало на можливість управління банком та здійснення процесуально значущих дій.
Як визначено положеннями ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Основними засадами судочинства в України є обов`язковість судового рішення (ст.129 Конституції України).
Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.
Усі питання, що виникають в процесі виконання рішення, що набрало законної сили або виконується негайно, вирішуються судом першої інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до принципу диспозитивності виконавчий документ видається на прохання стягувача. Не суперечить закону видача виконавчого документа представнику, в тому числі адвокату.
За загальним правилом, суд видає лише один виконавчий лист. Разом з тим, якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих листів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним (ч. 5 ст. 431 ЦПК України).
За змістом п.17.4) Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановлюється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано, чи не втратило судове рішення законної сили, чи не пропущений строк на пред`явлення до виконання.
Якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19).
Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що виконавчий лист було втрачено.
Зважаючи, що виконавчий лист не перебуває на виконанні у ВДВС чи приватного виконавця, належними доказами факт направлення виконавчого листа стягувачу орган примусового виконання рішень суду не довів, внаслідок неодноразової зміни керівництва ПАТ «Златобанк» виконавчий лист був втрачений, та зважаючи на поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні підставі для видачі дублікату виконавчого листа.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).        
Враховуючи наведене, висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі його дублікату не відповідають обставинами справи, з огляду на що має бути скасовано та ухвалено нове рішення, про задоволення заявлених вимог. 
10 серпня 2023 року ухвалою Харківського апеляційного суду було задоволено клопотання ПАТ «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Златобанк» про заміну його правонаступником - Сільськогосподарським Товариством з обмеженою відповідальністю «Злагода» (далі - СТОВ «Злагода»).
Клопотання мотивовано тим, що 21 липня 2023 року проведено відкритий аукціон з продажу активів ПАТ «Златобанк», за результатами якого СТОВ «Злагода» набуло право вимоги за кредитним договором від 28 листопада 2012 року № 247/12-KLMV, укладеним між Банком та ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» та усіма договорами забезпечення, у тому числі договором поруки від 29 листопада 2012 року № 247/12-KLMV/P-1, укладеним з ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. 
Враховуючи наведені обставини, суд в резолютивній частині свого рішення зазначає СТОВ «Злагода» як правонаступника ПАТ «Златобанк».
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).
Під час звернення з заявою про видачу дублікату виконавчого листа заявником сплачено 74,23 грн (т. 1, а.с. 2) судового збору, при подачі апеляційної скарги заявником сплачено 2684 грн (т.2, а.с. 33), а всього 2758,23 грн.
Отже, вказані витрати підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Златобанк».
Керуючись ст. ст. 367, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Златобанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода», задовольнити.
Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2023 року скасувати та постановити нове судове рішення.
Заяву Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Златобанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода», про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа задовольнити.
Поновити Публічному акціонерному товариству «Златобанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода», строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2016 року у справі № 640/15154/15-ц.
Видати дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода» (код ЄДРПОУ 31003834), заборгованості за кредитним договором 247/12-КLМV від 28 листопада 2012 року, що станом на 14 серпня 2015 року складає у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день винесення судом рішення: 17 137 332,31 доларів США - 441 578 447 (чотириста сорок один мільйон п`ятсот сімдесят вісім тисяч чотириста сорок сім) гривень 09 копійок, 1 000 000,00 євро - 28 768 908 (двадцять вісім мільйонів сімсот шістдесят вісім тисяч дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок - заборгованість за кредитом; 841 012,47 доларів США - 21 670 407 (двадцять один мільйон шістсот сімдесят тисяч чотириста сім) гривень 84 копійки та 62 499,99 євро - 1 798 056 (один мільйон сімсот дев`яносто вісім тисяч п`ятдесят шість) гривень 46 копійок - заборгованість за процентами; 2 405 435 (два мільйони чотириста п`ять тисяч чотириста тридцять п`ять) гривень 11 копійок - заборгованість по сплаті пені; 5000 (п`ять тисяч) гривень - штраф за неналежне виконання зобов`язань.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» (код ЄДРПОУ 35894495) витрати по сплаті судового збору у сумі 2758 (дві тисячі сімсот п`ятдесят вісім) гривень 23 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 13 листопада 2023 року.

Головуючий                                                 Ю.М. Мальований

Судді                                                   І.В. Бурлака 

В.Б. Яцина