ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 р. 	Справа № 520/9976/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Русанової В.Б. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 (суддя Бабаєв А.І.; м. Харків) по справі № 520/9976/23
за позовом   ОСОБА_1     
до  Військової частини НОМЕР_1                      
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання виконати певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі також - відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_3 ) підйомну допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем, на думку позивача, допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту від 09.11.2022 року ОСОБА_1 про виплату підйомної допомоги та не прийняття відповідного рішення за результатом розгляду вказаного рапорту.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт від 09.11.2022 року ОСОБА_1 про виплату підйомної допомоги, за результатом розгляду якого прийняти відповідне рішення.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його ухвалення з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Апеляційна скарга обґрунтована наявністю у позивача права на отримання підйомної допомоги у зв`язку з переведенням його у березні 2022 року з військової частини НОМЕР_4 на посаду водія інженерно-саперного відділення інженерного взводу військової частини НОМЕР_5 . Проте відповідач відповідного рішення за наслідками розгляду рапортів позивача не прийняв. 
Відповідач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з таких підстав. 
Судом встановлено, що наказом Військової частини НОМЕР_4 №85 від 25.03.2022 року ОСОБА_1 , призначеного наказом командувача Сил логістики Збройних Сил України (по особовому складу) від 19 березня 2022 року № 11-РС на посаду водія інженерно-саперного відділення інженерного взводу Військової частини НОМЕР_1 , шпк “солдат”, визнано таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби смт. Лісове Кіровоградської області. З 25 березня 2022 року виключено із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.
ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із рапортом від 09.11.2022 року, в якому просив виплатити підйомну допомогу відповідно до пунктів 1, 2 наказу Міністра оборони України від 05.02.2018 року №45 “Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги”.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, відповідачем не було  розглянуто рапорт ОСОБА_1 про виплату підйомної допомоги та не прийнято відповідного рішення за наслідками такого розгляду, чим допущено протиправну бездіяльність у спірних правовідносинах, що є підставою для зобов`язання відповідача розглянути поданий позивачем рапорт від 09.11.2022.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 3 статті 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII передбачено, що при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується:
1) підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 % місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби;
2) добові, встановлені Кабінетом Міністрів України для працівників, які перебувають у відрядженні, за кожний день перебування в дорозі на військовослужбовця та кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає разом з ним.
Пунктом 1 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 05.02.2018 №45 (Порядок №45), передбачено, що у разі переїзду військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, та тих, які проходять кадрову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу (далі - військовослужбовці), на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням на навчання до вищих військових навчальних закладів, вищих навчальних закладів, які мають військові навчальні підрозділи (далі - військові навчальні заклади), та військових коледжів або навчальних центрів (навчальних підрозділів), термін навчання в яких становить шість місяців і більше, без збереження посади за попереднім місцем служби або у зв`язку з передислокацією військової частини (підрозділу військової частини), установи, організації (далі - військова частина) їм виплачується, зокрема, підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 % місячного грошового забезпечення на кожного члена його сім`ї, який переїхав з ним на нове місце військової служби.
Відповідно до п. 2 Порядку №45 право на отримання підйомної допомоги і добових для військовослужбовців виникає:
на дату прийняття військовослужбовцем посади та справ - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посаду;
на дату зарахування на навчання - для військовослужбовців, які зараховані на навчання до військових навчальних закладів;
на дату прибуття до місця дислокації, оголошену наказом командира військової частини, - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби у складі військової частини (підрозділу) в інший населений пункт.
Розмір підйомної допомоги обчислюється, виходячи з посадового окладу, окладу за військове звання та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, установлених військовослужбовцю за новим місцем військової служби на дату, коли військовослужбовець приступив до виконання обов`язків за посадою (зарахування на навчання), або на дату прибуття до нового місця дислокації військової частини, на членів сім`ї - на дату реєстрації їх місця проживання у населеному пункті за новим місцем військової служби військовослужбовця (розташованому поблизу місця служби військовослужбовця).
Виплата військовослужбовцям підйомної допомоги та добових здійснюється за новим місцем військової служби (місцем навчання) відповідно до наказу командира (начальника) військової частини (військового навчального закладу) із зазначенням нарахованої суми виплат. У наказі зазначаються дата та номер наказу про призначення військовослужбовця на військову посаду (зарахування на навчання), дата, коли він приступив до виконання обов`язків за посадою, дата вибуття з попереднього місця військової служби та прибуття на нове місце військової служби (на нове місце дислокації військової частини).
Військовослужбовцям, які на дату прибуття до іншого населеного пункту перебувають у розпорядженні відповідного командира, виплата підйомної допомоги та добових здійснюється після призначення їх на посади та вступу до виконання обов`язків за посадами за новим місцем військової служби в цьому населеному пункті (п. 3 Порядку №45).
Пунктом 5 Порядку №45 передбачено, що підйомна допомога та добові в разі переїзду на нове місце військової служби на членів сім`ї військовослужбовця виплачуються після реєстрації їх місця проживання у населеному пункті за місцем військової служби (проживання) військовослужбовця відповідно до наказу командира військової частини із зазначенням нарахованої суми виплат, який видається на підставі рапорту військовослужбовця.
Наказ про виплату підйомної допомоги та добових на військовослужбовця та членів його сім`ї готується службою персоналу військової частини (п. 12 Порядку №45).
Виплата підйомної допомоги та добових здійснюється, якщо звернення щодо їх отримання надійшли протягом трьох років із дня виникнення права на їх отримання (п. 13 Порядку №45).
Аналіз указаних норм свідчить про те, що умовою виплати військовослужбовцю підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення є переїзд військовослужбовця на нове місце військової служби в інший населений пункт, зокрема, у зв`язку з призначенням на нову посаду. Така виплата здійснюється відповідно до наказу командира військової частини, який видається на підставі рапорту військовослужбовця.
Як встановлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із рапортом про виплату підйомної допомоги. Проте доказів розгляду рапорту ОСОБА_1 про виплату підйомної допомоги Військовою частиною НОМЕР_1 не надано.
Тобто, відповідач не виконавши покладених на нього обов`язків, не вирішив питання про задоволення або відмову у задоволенні рапорту ОСОБА_1 про виплату підйомної допомоги, відповідного рішення за результатами розгляду рапорту позивача не було прийнято.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем у спірних правовідносинах допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 про виплату підйомної допомоги.
Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів також погоджується із обраним судом першої інстанції способом захисту порушеного права, у вигляді визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду рапорту від 09.11.2022 року ОСОБА_1 про виплату підйомної допомоги та не прийняття відповідного рішення за результатом розгляду вказаного рапорту і зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 розглянути рапорт від 09.11.2022 року ОСОБА_1 про виплату підйомної допомоги, за результатом розгляду якого прийняти вмотивоване рішення (щодо призначення такої допомоги або щодо відмови у її призначенні).
Такий спосіб захисту, на переконання колегії суддів, відповідає змісту спірних правовідносин є ефективним та забезпечує належний судовий захист у тій мірі, яка є необхідною у цьому конкретному випадку, адже суд не може своїм рішенням підміняти державний орган, на який законом покладено обов`язок прийняття такого. Тобто, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх передбачених законодавством підстав для прийняття відповідного рішення, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Решта доводів та заперечень учасників справи також не спростовують висновків суду по суті позовних вимог. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. 
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 по справі № 520/9976/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Т.С. Перцова    В.Б. Русанова