Справа № 299/3346/21

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        20 листопада 2023 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 
головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Кожух О.А., Джуга С.Д.,
з участю секретаря: Гусонька З.П..

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Пушкаш Едуард Володимирович на рішення Виноградівського районного суду від 26 січня 2023 року у справі № 299/3346/21 (Головуючий: Левка Т.Ю.), - 

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2021 року ОСОБА_2 в інтересах якої діє адвокат Нечаєв В.В. звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про встановлення сервітуту, мотивуючи тим, що позивачка є власницею магазину, розміщеного в АДРЕСА_1 та відповідної земельної ділянки, кадастровий номер якої 2121210100:00:004:0168 на підставі витягу з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку. Суміжним власником житлового будинку по АДРЕСА_2 та відповідної земельної ділянки за кадастровим номером 2121210100:07:004:0377, площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд являється відповідачка ОСОБА_1 .. Магазин позивачки становить межу між земельними ділянками сторін, а тому для належного обслуговування власного майна ОСОБА_2 , а саме для ремонту задньої та бокової частини свого магазину, позивачу необхідно отримати доступ для проходу на ділянку відповідачки. ОСОБА_1 розпочала будівельні роботи на своїй ділянці, огородила вхід своєї ділянки парканом, внаслідок чого відбулось перекриття проходу біля ділянки ОСОБА_2 та обмеження її в доступі до задніх дверей магазину. Позивачка звернулася до відповідачки з пропозицією про укладення договору про встановлення земельного сервітуту, надіславши на адресу відповідачки для підпису проект договору про встановлення земельного сервітуту та для погодження проект технічного (кадастрового) плану земельної ділянки 2121210100:07:004:0377. Відповідачка проігнорувала надіслану пропозицію ОСОБА_2 в укладанні такого договору, не надіславши протягом двадцяти календарних днів вмотивовану відповідь. 
У зв`язку з наведеним позивачка вимушена звернутися до суду із вимогою про встановлення сервітуту для усунення будь-яких спорів у майбутньому та можливістю продовження будівельних робіт та подальшої експлуатації магазину, розміщеного в АДРЕСА_1 та просить суд увалити рішення, яким встановити для неї відносно частини земельної ділянки із земельної ділянки 2121210100:07:004:0377 (цільове призначення 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що виділена у власність ОСОБА_1 постійний безоплатний земельний сервітут у виді права проходу та права встановлення будівельних риштувань, сходів, і складування будівельних матеріалів з метою ремонту частини магазину, труб та інших елементів по газопостачанню та водопроводу та водовідведення по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 на праві власності, який виходить на земельну ділянку ОСОБА_1 відповідно варіанту висновку судової земельно-технічної експертизи та стягнути із відповідачки на користь позивачки судові витрати.
Рішенням Виноградівського районного суду від 26 січня 2023 року позов задоволено.
Встановлено для ОСОБА_2 відносно частини земельної ділянки із земельної ділянки 2121210100:07:004:0377 (цільове призначення 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 що виділена у власність ОСОБА_1 , постійний безоплатний земельний сервітут у виді права проходу та права встановлення будівельних риштувань, сходів, і складування будівельних матеріалів з метою ремонту частини будинку, труб та інших елементів по газопостачанню та водопроводу та водовідведення по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 на праві власності, яка виходить на земельну ділянку ОСОБА_1 відповідно до визначеного варіанту висновку експерта за результатами проведеної земельно-технічної еспертизи № 0027/2022 від 22.08.2022, а саме: сервітут, відображений на Рис. 3 висновку експерта (а.с. 114), що влаштований наступним чином, а саме між точками 13—13’—12’—11’— 11 —12—13, з довжинами ліній між поворотними точками відповідно: 1,0 м - 7,35 м - 5,25 м -1,0 м - 6,35 м. Площа сервітуту становить 11,6 м.кв., або ж 0,00116 га.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір у розмірі 908 гривень.
Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Пуканич Е.В. подали апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як суд не врахував викладені в постанові Верховного Суду від 15 грудня 2021 року в справі № 918/303/21 правові висновки, згідно з якими сервітут це право обмеженого користування чужим майном) то потреба у його встановленні виникає у таких випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом. Таким чином, підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої особи, у тому числі і у власника майна, можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном – сервітуту. Позивачка стала власником магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у 2016 році і після чого здійснила реконструкцію магазину, в результаті чого збільшилася його загальна площа та зник прохід до нього зі сторони земельної ділянки відповідачки. У зв`язки з цим і виникла у позивачки потреба в проході на земельну ділянку відповідачки, тому що позивачки фактично збудувала наявний на її земельній ділянці прохід до бокової та задньої частини свого магазину і фактично сама штучно створила умови, при яких у неї виникла потреба у встановленні земельного сервітуту на земельну ділянку, що свідчить про недобросовісність дій позивачки. Позивачка ніяк не обґрунтовує необхідність встановлення для неї безстрокового земельного сервітуту на земельну ділянку відповідачки лише для ремонту свого магазину та комунікації то і немає потреби у встановленні безстрокового земельного сервітуту, достатнім буде і строковий земельний сервітут. Земельно-технічна експертиза була проведена з численними порушеннями, зокрема, судовий експерт не оглядав безпосередньо спірну земельну ділянку, а тому висновок експерта складений за результатами проведеної експертизи є недопустимим доказом у справі, що розглядається. У даному випадку позивачкою не доведено факту порушення її прав та законних інтересів, за захистом яких вона звернулася до суду, а тому у позові слід відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю.
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 – адвоката Суязову Г.В. яка просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.
ОСОБА_1 та її представник адвокат Пуканич Е.В. повторно у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися про дату час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені про що свідчать їх заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою та у зв`язку з її перебуванням за кордоном і їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 грудня 2016 року, виданого державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області Пшеничною Є.С. і зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 2-458, ОСОБА_2 є власником магазину за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15 грудня 2016 року № 75968986.
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.12.2016 року № 75974071 позивачка ОСОБА_2 є власником земельної ділянки за кадастровим номером: 2121210100:00:004:0168, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 грудня 2016 року, виданого державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області Пшеничною Є. С. і зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 2-459.
Суміжним власником житлового будинку по АДРЕСА_2 та відповідної земельної ділянки кадастровий номер 2121210100:07:004:0377, площею 0,1 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд являється відповідачка ОСОБА_1 ..
Магазин позивачки становить межу між земельними ділянками сторін.
Позивачка зазначає, що для належного обслуговування власного майна - для ремонту задньої та бокової частини магазину, позивачці ОСОБА_2 необхідно отримати доступ для проходу на ділянку відповідачки ОСОБА_1 .
Позивачка звернулася до відповідачки з пропозицією про укладення договору про встановлення земельного сервітуту та надіслала на адресу відповідачки для підпису проект договору про встановлення земельного сервітуту та для погодження проект технічного (кадастрового) плану земельної ділянки 2121210100:07:004:0377.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. 
Частиною першою статті 402 ЦК України передбачено можливість встановлення сервітуту договором, законом, заповітом або рішенням суду.
Згідно із ч. 1 ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном.
Частина перша статті 404 ЦК України, встановлює способи встановлення, в тому числі, можливостей земельного сервітуту, серед яких: право проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо.
Відповідно до ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Згідно з ч. 4 цієї ж статті ЗК України, земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.
Стаття 99 ЗК України передбачає види права земельного сервітуту і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.
Закон вимагає від позивача надання суду доказів на підтвердження того, що нормальне використання своєї власності неможливо без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому, слід довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити яким-небудь іншим способом.
Системний аналіз зазначений положень законодавства дає підстави для висновку про можливість встановлення земельного сервітуту шляхом надання права проїзду та проходу через належну іншій особі земельну ділянку у разі, якщо задовольнити таку потербу у будь-який інший спосіб неможливо.
У позовній заяві позивачка ніяк не обґрунтовує необхідність встановлення для неї безстрокового земельного сервітуту на земельну ділянку відповідачки і якщо позивачці дійсно потрібний такий прохід тільки для ремонту свого магазину та комунікацій, то відсутня потреба у встановленні безстрокового земельного сервітуту, а достатнім буде встановлення строкового земельного сервітуту на певний період, який необхідний для проведення ремонту.
Разом з тим, при встановленні для позивачки безстрокового земельного сервітуту на спірну земельну ділянку у вигляді права проходу на неї та права встановлення на ній будівельних риштувань, сходів і складування будівельних матеріалів, позивачка у такий спосіб отримує право постійного користування чужою земельною ділянкою для власних потреб, шляхом обмеження права власності ОСОБА_1 у праві володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном.
Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний) суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання і умовою такого встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.
Крім того, позивач має довести у суді, що нормальне функціонування його господарства чи задоволення його інтересів при використанні свого майна неможливе без встановлення обмеження сервітутом чужої земельної ділянки.
Постановлюючи рішення, суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначене і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню і з ухваленням нового рішення у відповідності до вимог п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, яким у позові ОСОБА_2 слід відмовити із вищезазначених підстав.
Судові витрати у відповідності до ст.ст. 133, 141 ЦПК України підлягають стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у розмірі 1 362,00 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Пуканич Едуард Володимирович задовольнити.
Рішення Виноградівського районного суду від 26 січня 2023 року скасувати.
У позові ОСОБА_2 відмовити.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1 362,00 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено – 01 грудня 2023 року.

Головуючий:        (підпис)
Судді:                            (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Закарпатського 
апеляційного суду                                                                            Г.Г. Собослой