ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
25 жовтня 2023 року
м. Київ
 
справа № 335/9974/19
 
провадження № 61-8416 св 20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,                           Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ; 
відповідач - акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз»;
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 13 травня 2020 року у складі колегії суддів: Подліянової Г. С., Гончар М. С., Маловічко С. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.           Описова частина 

 

Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (далі - АТ «ОГС «Запоріжгаз») про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.
Позовна заява мотивована тим, що у 2002 році за її рахунок співробітниками ПАТ «Запоріжгаз» було встановлено лічильник газу марки G-6 «Октава», заводський № 441298. 
22 вересня 2011 року лічильник пройшов повірку і був встановлений для подальшої експлуатації.
26 жовтня 2011 року між нею та публічним акціонерним товариством «Запоріжгаз» (далі - ПАТ «Запоріжгаз») було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання, згідно умов якого встановлена періодичність повірки раз на п`ять років.
05 червня 2019 року представники відповідача демонтували лічильник для проведення поточної перевірки.
10 червня 2019 року комісія відділу лабораторних вимірів управління метрології АТ «ОГС «Запоріжгаз» провела без її присутності перевірку лічильника газу марки               G-6 «ОКТАВА» заводський № 441298. За результатами експертизи був складений акт експертизи лічильника газу від 10 червня 2019 року № 0491, в якому зазначено, що виявлено несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, яке здійснено шляхом прихованих заходів: внесено самовільні зміни в конструкцію лічильника з метою заниження його показів - на клапані вимірювача змонтовано (вклеєно) сторонній предмет (елемент), що не передбачено конструкцію завода-виробника. Під дією впливу постійного магнітного поля на цей предмет (елемент) клапан вимірювача зміщується, рух клапанів вимірювача припиняється, в наслідок чого об`єм газу, що проходить крізь лічильник, не обліковується. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні.
Вказувала, що експертизою не доведено, що пошкодження лічильника газу сталося з її вини, факту втручання в лічильник також не встановлено.
26 червня 2019 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення було складено протокол № 1193, на засідання комісії її запрошено не було.
12 липня 2019 року вона отримала від відповідача акт-розрахунок необлікованого об`єму природного газу і його вартості. Не погоджуючись з актом, нею 19 липня 2019 року до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), було подано скаргу на неправомірні дії АТ «ОГС «Запоріжгаз», про що було повідомлено відповідача.
15 серпня 2019 року АТ «ОГС «Запоріжгаз» винесено повідомлення про припинення розподілу природного газу, заходи заплановані на 28 серпня 2019 року.
28 серпня 2019 року представниками відповідача було складено акт без номеру про відключення газових приладів від газопостачання. При цьому співробітники відповідача, грубо порушуючи норми Кодексу газорозподільних систем та Закону України «Про ринок природного газу», де чітко передбачені заходи для забезпечення безперебійного постачання природного газу споживачам, відключили її будинок від газопостачання шляхом встановлення заглушки на газовому крані в будинок.
Вважала, що відповідач порушив вимоги чинних нормативно-правових актів та не мав достатньо правових підстав здійснювати за її адресою: АДРЕСА_1 , нарахування за граничними об`ємами споживання природного газу та відключати житловий будинок від газопостачання.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд визнати дії АТ «ОГС «Запоріжгаз» по відключенню житлового будинку АДРЕСА_1 від послуг газопостачання неправомірними;  зобов`язати відповідача за власний рахунок відновити газопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу. 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2019 року у складі судді Калюжної В. В. позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Зобов`язано АТ «ОГС «Запоріжгаз» відновити за власний рахунок газопостачання житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 . 
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з наданих відповідачем доказів не виявляється за можливе встановити, яке саме порушення допущено споживачем: чи несанкціоноване втручання в роботу лічильника, чи його пошкодження, оскільки герметичність та цілісність лічильника не порушено. Крім того, відсутні докази належного повідомлення позивача про дату та час засідання комісії, чим фактично позбавлено її можливості з`явитися на розгляд акту про порушення та надати свої пояснення. Відповідачем не враховано оскарження позивачем до НКРЕКП акту про розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості. За таких обставин дії відповідача з припинення газопостачання споживачеві не можна вважати законними, а права позивача можуть бути поновлені шляхом зобов`язання відповідача поновити газопостачання до житла позивачки.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 13 травня 2020 року апеляційну скаргу АТ «ОГС «Запоріжгаз» задоволено. 
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2019 року у частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення судового збору скасовано й ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що відповідачем було складено акт про порушення, протокол про направлення лічильника на експертизу. Після зняття лічильника в присутності споживача лічильник упаковано в пакет з поліетилену, який було опломбовано пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером С49753109, в протоколі про направлення лічильника на експертизу визначено адресу та дату проведення експертизи, телефон. Під час розгляду акту про порушення                                       від 05 червня 2019 року № 2043 на засіданні комісії ОСОБА_1 була присутня, що зазначено в протоколі засідання комісії з розгляду актів про порушення                             від 26 червня 2019 року № 1193, будь-яких заперечень, пояснень ОСОБА_1 не надавала, що свідчить про те, що позивачка була ознайомлена про дату, час проведення засідання комісії.
Розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснено відповідно до пункту 1 глави 3 Розділу Х1 Кодексу газорозподільних систем, згідно з яким у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населення (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача ( фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за шість місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
Якщо несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу здійснено шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня встановлення лічильника газу та/або пломби, які виявились пошкодженими (їх встановлення повинно підтверджуватися відповідним актом про їх встановлення), але не більше 12 місяців.
Оскільки несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу здійснено шляхом прихованих заходів, позивачці здійснено перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу за період з 05 червня 2018 року по 31 травня 2019 року                                          у розмірі 599 851, 52 грн.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У травні 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 13 травня 2020 року й залишити в силі рішення Орджонікідзевського районного суду                                     м. Запоріжжя від 04 грудня 2019 року.
 
Підставами касаційного оскарження указаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказувала, що суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2020 року у справі № 335/2576/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також не дослідив належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2020 року касаційне провадження у справі відкрито, витребувано цивільну справу № 335/9974/19 із Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.
 
У липні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду. 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 червня 2021 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що експертизою лічильника газу не встановлено несанкціонованого втручання у його діяльність з боку споживача, так як встановлювані охоронні пломби в місці приєднання лічильника газу до діючого газопроводу відповідають встановленому зразку, заводської пломби та повірочного тавра теж відповідають встановленому зразку. Тому споживач не мав можливості самовільно змінити конструкцію лічильника з метою заниження його показів та самостійно змонтувати (вклеїти) сторонній предмет (елемент), що не передбачено конструкцією завода-виробника без пошкодження пломб, таврів та лічильника. Газовий лічильник у 2011 році проходив позитивну повірку і був знов придатний до експлуатації. Саме співробітники відповідача у 2011 році встановлювали вищезазначений лічильник газу у її будинку і вони ж встановлювали охоронні пломби в місці приєднання лічильника газу до діючого газопроводу.
При демонтажі 05 червня 2019 року співробітниками АТ «ОГС «Запоріжгаз» встановлено, що вищезазначені пломби споживачем порушені не були, отже, вина споживача у похибці вимірювань лічильника, яка перевищує дозволену величину, та самовільній зміни конструкції лічильника з метою заниження його показів недоведена.
Як зазначено в листі НКРЕКП від 05 вересня 2019 року № 14990/16.2/9-19, 10 червня 2019 року державним повірником державним підприємством «Запорізький науково-виробничий центр стандартизації метрології та сертифікації» лічильник газу марки «Октава» типорозміру О-6 зав. № 441298 було визнано непридатним для подальшої експлуатації, про що видано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 10 червня 2019 року № 3-0344-19. Підстава для визнання лічильника газу непридатним для подальшого використання - відносна похибка вимірювання перевищує допустиму.
Зазначала, що у вказаній довідці зазначена підстава для визнання лічильника газу непридатним для подальшого використання - відносна похибка вимірювання перевищує допустиму, а зазначення такої підстави як виявлення несанкціонованого втручання в роботу лічильника, здійснене шляхом прихованих заходів: внесено самовільні зміни в конструкцію лічильника з метою заниження його показів - на клапані вимірювача змонтовано (вклеєно) сторонній предмет (елемент), що не передбачено конструкцією завода-виробника, є необґрунтованим. 
Вказувала, що її вина у тому, що співробітники АТ «ОГС «Запоріжгаз» порушили термін періодичної повірки лічильника чи знайшли в газовому лічильнику якийсь сумнівний металевий предмет, при цьому встановлювані охоронні пломби в місці приєднання лічильника газу до діючого газопроводу, на суматорі лічильника газу та на корпусі ПЛГ не порушені - комісією не доведена.
Вважала, що виявленні порушенні у роботі лічильника мають кваліфікуватися на підставі пункту 3 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У серпні 2020 року АТ «ОГС «Запоріжгаз» подало відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно                                      від 23 липня 2019 року № 174748595 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 (а. с. 22).
 
26 жовтня 2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Запоріжгаз» було укладено договір №46007 про надання населенню послуг з газопостачання, згідно з умовами якого встановлена періодичність повірки лічильника раз на п`ять років (а. с. 17-18).
 
05 червня 2019 року представники АТ «ОГС «Запоріжгаз» на об`єкті споживання ОСОБА_1 , який знаходиться АДРЕСА_1 виявлено несанкціоноване втручання в роботу лічильника.
 
За фактом виявлення несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки працівниками Оператора ГРМ, у присутності позивачки, складено акт про порушення від 05 червня 2019 року № 002043. Акт у порядку, визначеному Кодексом газорозподільних систем, підписано працівниками АТ «ОГС «Запоріжгаз» та ОСОБА_1 без зауважень та заперечень. Примірник акту отриманий позивачкою (а. с. 45).
 
З метою підтвердження несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, 05 червня 2019 року лічильник у присутності ОСОБА_1 демонтовано для проведення експертизи, про що складено протокол направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу від 05 червня 2019 року № 002043                            (а. с. 12).
 
Після зняття лічильника в присутності ОСОБА_1 лічильник упаковано в пакет з поліетилену, який опломбовано пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером С49753109. При цьому представником Оператора ГРМ в протоколі про направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу визначено: адреса проведення експертизи - вул. Південне шосе, 52. каб. 4, м. Запоріжжя, телефон 213-50-28; сторону, яка відповідає за доставку засобу вимірювальної техніки визначено Оператора ГРМ; дату час проведення експертизи - 10 червня 2019 року об 11 годині, дату попередньої повірки засобу вимірювальної техніки - 2011 рік (а. с. 77).
 
Протокол у порядку, визначеному Кодексом газорозподільних систем, підписано працівниками АТ «ОГС «Запоріжгаз» та ОСОБА_1 , зауважень за фактом складання протоколу внесено не було.
 
10 червня 2019 року за результатами експертизи був складений акт,  відповідно до якого виявлено несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, яке здійснене шляхом прихованих заходів: внесено самовільні зміни в конструкцію лічильника з метою заниження його показів - на клапані вимірювача змонтовано (вклеєно) сторонній предмет (елемент), що не передбачено конструкцією завода-виробника. Під дією впливу постійного магнітного поля на цей предмет (елемент), клапан вимірювача зміщується, рух клапанів вимірювача припиняється, внаслідок чого об`єм газу, що проходить крізь лічильник не обліковується. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні. Після проведення експертизи на вхідний та вихідний патрубки лічильника встановлено заглушки, які опломбовано пломбами «Бар`єр» №№ В12423786, В12423785. Лічильник упаковано в пакет, опломбовано пломбою № С48719983 (а. с. 46).
Згідно з протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення АТ «ОГС «Запоріжгаз», яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення від 26 червня 2019 року № 1193, розглядався акт про порушення                                      від 05 червня 2019 року № 2043, протокол № 2043 про направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу від 05 червня 2019 року, акт експертизи                             від 10 червня 2019 року № 491, за результатами якого акт про порушення                                      від 05 червня 2019 року № 2043 задоволено та складено Акт-розрахунок необлікованого об`єму природного газу і його вартості, який позивач особисто отримала 12 липня 2019 року (а. с. 79-80).
 
Будь яких зауважень, пояснень від ОСОБА_1 не надходило.
 
19 липня 2019 року до НКРЕКП ОСОБА_1 було подано скаргу на неправомірні дії АТ «ОГС «Запоріжгаз».
 
Листом НКРЕКП від 19 серпня 2019 року № 593/16.2/8-19 повідомлено, що за зверненням позивача буде проведена перевірка, за результатами перевірки заявника буде повідомлено (а. с. 41).
 
Відповідно до рахунку на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу позивачці було запропоновано протягом 10 календарних днів з дня отримання цього рахунку сплатити вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 599 851, 52 грн. Зазначений рахунок ОСОБА_1 отримала 12 липня 2019 року, про що свідчить її особистий підпис на даному рахунку (а. с. 81).
 
15 серпня 2019 року ОСОБА_1 було направлено повідомлення про припинення розподілу природного газу з повідомленням про дату здійснення заходу, а саме                     28 серпня 2019 року. Підставою для припинення розподілу природного газу є наявність у ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 599 851, 52 грн за несанкціонований відбір газу з ГРМ, який несплачений позивачкою відповідно до наданого їй рахунку (а. с. 82).
 
Зазначене повідомлення було отримано ОСОБА_1 20 серпня 2019 року, що підтверджено копією поштового повідомлення про вручення (а. с. 83).
 
28 серпня 2019 року в присутності ОСОБА_1 було складено акт про припинення (обмеження) розподілу природного газу від 28 серпня 2019 року № 636 (а. с. 84).
 
2.    Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
 
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).
 
Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
 
У частині першій статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
 
Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
 
Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
 
Статтею 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.
 
Відповідно до статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.
 
Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є несанкціонований відбір природного газу.
 
Відносини між газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2494 від 30 вересня 2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824.
 
Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС несанкціонований відбір природного газу - це відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.
 
Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодекс ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу у оператора газорозподільної системи (далі - ГРМ) (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу засобів вимірювальної техніки (далі - ЗВТ), зокрема лічильника газу.
 
Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодекс ГРС несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.
 
Приховані заходи - це несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ.
 
Згідно з пунктом 1 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: 1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору; 2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; 3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; 4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу; 5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання; 6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).
 
Пунктом 1 глави 10 розділу Х Кодексу ГРС визначено, що якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.
 
У пункті 4 глави 10 розділу Х Кодексу ГРС визначено, що споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) зобов`язаний бути присутнім під час проведення експертизи. За неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) може дати письмову згоду у довільній формі на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи. У разі неприбуття споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) та/або уповноваженої ним особи на експертизу проведення експертизи ЗВТ та/або пломби проводиться без його участі.
 
Абзацами 1, 3 пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодекс ГРС встановлено, що у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму не облікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
 
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
 
Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну оцінку поданим сторонами доказам, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не наведено належних аргументів, які б безспірно свідчили про неправомірні дії працівників АТ «ОГС «Запоріжгаз» при проведенні перевірки лічильника газу за адресою її проживання, а також при проведенні експертизи з метою перевірки факту несанкціонованого втручання у роботу лічильника газу, нарахуванні вартості необлікованого об`єму та вартості природного газу.
 
Судом апеляційної інстанції встановлено факт несанкціонованого втручання у роботу газового лічильника марки G-6 «Октава», заводський № 441298, який був встановлений у будинку позивачки за адресою: по АДРЕСА_1 , що підтверджується належними доказами: актом про порушення від 05 червня 2019 року № 002043, актом експертизи лічильника газу від 10 червня 2019 року № 0491, протоколом засідання комісії АТ «Запоріжгаз» від 26 червня 2019 року № 1193 про задоволення акта про порушення від 05 червня 2019 року № 002043 до споживача ОСОБА_1 та актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості у розмірі                                         599 851, 52 грн.
 
При вирішенні спору апеляційним судом встановлено, що працівники АТ «ОГС «Запоріжгаз», здійснюючи перевірку лічильника газу та фіксуючи порушення щодо несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу), діяли у відповідності до вимог Кодексу ГРС, із урахуванням вимог Закону України «Про ринок природного газу». ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами протилежного.
 
У результаті проведення експертизи, що підтверджено актом експертизи лічильника від 10 червня 2016 року № 0491, було встановлено несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, яке здійснене шляхом прихованих заходів: внесено самовільні зміни в конструкцію лічильника з метою заниження його показів - на клапані вимірювача змонтовано (вклеєно) сторонній предмет (елемент), що не передбачено конструкцією завода-виробника. Під дією впливу постійного магнітного поля на цей предмет (елемент) клапан вимірювача зміщується, рух клапанів вимірювача припиняється, внаслідок чого об`єм газу, що проходить крізь лічильник не обліковується. За висновками комісії лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні. Після проведення експертизи на вхідний та вихідний патрубки лічильника встановлено заглушки, які опломбовано пломбами «Бар`єр» № № В12423786, В12423785. Лічильник упаковано в пакет, опломбовано пломбою № С48719983.
 
Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).
 
Порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.
 
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.
За своїм змістом доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з наданою апеляційним судом оцінкою доказів і встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на доведення необхідності їх переоцінки, у тому контексті, який, на думку заявниці, свідчить про неповідомлення її про проведення експертизи та про недоведення її втручання у роботу лічильника. Зазначені доводи були предметом перевірки апеляційного суду, який їх спростував з викладенням відповідних мотивів.
 
Колегія суддів, проаналізувавши зміст судових рішень з точки зору застосування норми права, що стали підставою для розгляду позову та вирішення справи по суті, дійшла висновку, що суд апеляційної інстанції ухвалив судове рішення відповідно до встановлених у справі обставин на підставі поданих сторонами доказів та правильно застосував норми матеріального права у спірних правовідносинах.
 
Суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
При перегляді цієї справи судом апеляційної інстанції були враховані висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 грудня 2019 року, як це передбачено частиною четвертою статті 263 ЦПК України.
 
Отже, наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не дають підстав вважати, що суд порушив норми матеріального та процесуального права.
 
Відповідно до частини першої 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін. 
 
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, відсутні.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Постанову Запорізького апеляційного суду від 13 травня 2020 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                           Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                            О. В. Білоконь
                                                                                     
                                                                                                     О. М. Осіян
 
                                                                                     Н. Ю. Сакара
 
                                                                                                     В. В. Шипович