Ухвала
26 жовтня 2023 року
м. Київ
справа № 401/2337/22
провадження № 61-15032ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 лютого 2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 30 серпня
2023 року у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, 
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з позовом,
у якому просила стягнути з відповідача на її користь 80 901 грн у відшкодування майнової шкоди і 100 000 грн у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області                   від 22 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 449,67 грн у рахунок відшкодування витрат на відновлення велосипеду, відшкодування вартості мобільного телефону та витрат на лікування. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 5 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Додатковим рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 березня 2023 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 52 грн у рахунок відшкодування судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 500 грн у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 30 серпня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 лютого 2023 року в оскаржуваній частині та додаткове рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 березня 2023 року залишено без змін.  
У касаційній скарзі, поданій 16 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 просить частково скасувати рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 лютого 2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 30 серпня 2023 року, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі, а у задоволеній частині позовних вимог судові рішення залишити без змін, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 лютого 2023 року та постанови Кропивницького апеляційного суду від 30 серпня
2023 року, посилаючись на те, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції було отримано лише 28 вересня 2023 року рекомендованим листом.
Оскільки причина пропуску процесуального строку є поважною, строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України підлягає поновленню.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.
Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята  статті 19 ЦПК України).  
Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. 
Ціна позову у цій справі становить 180 901 грн (80 901 грн + 100 000 грн), тобто суму, яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 100 = 268 400 грн). 
Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності. 
Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
З огляду на ціну, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховним Судом не встановлено обставин, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.
Колегія суддів враховує мотиви судових рішень і доводи касаційної скарги та вважає, що з огляду на встановлення судами першої та апеляційної інстанцій усіх обставин справи та надання обґрунтованої правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, незгода позивачки з ухваленими судовими рішеннями у цій справі щодо присуджених до стягнення сум не свідчить про те, що така справа має виняткове значення для учасника справи або має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з положеннями ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити. 
Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою     статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною другою статті 390, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішеньзадовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарженнярішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області                      від 22 лютого 2023 року та постанови Кропивницького апеляційного суду                    від 30 серпня 2023 року.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 лютого 2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 30 серпня 2023 року у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                        Є. В. Синельников
                                                                                                                     О. М. Осіян
                                                                                                                     В. В. Шипович