Постанова
Іменем України
 
19 грудня 2023 року
 
м. Київ 
 
провадження № 22-ц/824/16876/2023
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),
суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,
за участю секретаря Ратушного А.В.,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 
                                                                                                 
на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва про закриття провадження в частині позовних вимог
 
від 09 жовтня 2023 року 
 
в складі судді Осіпенко Л. М.
 
у цивільній справі №753/9247/23 Дарницького районного суду м. Києва
 
за позовом ОСОБА_1 
 
до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
 
про визнання договору недійсним, повернення майна у спільну сумісну власність та поділ майна подружжя
 
                                                У С Т А Н О В И В:
 
В червні 2023 року року ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду               м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , в якому просить:
 
визнати недійсним Договір купівлі-продажу транспортного засобу від 12.07.2017, укладений між відповідачами, предметом якого є автомобіль марки Kia Soul, державний номерний знак НОМЕР_1 ;
 
повернути у власність ОСОБА_1 автомобіль марки Kia Soul, державний номерний знак НОМЕР_1 ;
 
здійснити поділ автомобіля марки Kia Soul, державний номерний знак НОМЕР_1 , припинивши спільну сумісну власність, визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль, стягнувши на її користь 149 102,25 грн в якості компенсації за половину автомобіля.
 
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 жовтня 2023 року закрито провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу. Продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу недійсним до ОСОБА_3 , а в іншій частині позовних вимог продовжено розгляд справи до обох відповідачів.
 
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду в частині закриття провадження, позивачка звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що ухвала суду в цій частині є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.
 
В обґрунтування апеляційної скарги посилалася на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про тотожність позовної вимоги про визнання недійсним договору у даній справі, яка переглядається, з позовною вимогою у справі №753/13473/19, в якій ухвалено судове рішення по суті, оскільки не врахував, що у тій іншій справі дана позовна вимога була пред'явлена лише до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у тій справі була третьою особою. А у даній справі вимогу про визнання договору недійсним пред'явлено до обох сторін оспорюваного правочину, як до ОСОБА_2 , так і до ОСОБА_3 . На думку позивачки, вимога про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу пред'явлена до нового складу відповідачів, а тому не є тотожною тій вимозі, яка розглянута в іншій справі, що в свою чергу виключає застосування п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
 
Вказувала, що у тій справі, яка вже розглянута, суд відмовив в задоволенні позовної вимоги про визнання договору недійсним з тих підстав, що таку вимогу було пред'явлено до неповного складу відповідачів, оскільки мають залучатися в якості відповідачів обидві сторони оспорюваного правочину.
 
Вважала, що закриття провадження в частині позовних вимог до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним позбавляє її законного ефективного захисту порушених прав, за позовом заявленим до належного складу сторін оспорюваного правочину.
 
За наведених обставин просила скасувати ухвалу Дарницького районного суду                   м. Києва від 09.10.2023 про закриття провадження в частині позовної вимоги до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та в цій частині направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Не погодившись з ухвалою суду в частині продовження розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, а також в частині продовження розгляду справи за іншими позовними вимогами до обох відповідачів, останні подали апеляційній скарги, посилаючись на те, що ухвала суду в цій частині постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню із закриття провадження.
 
В обґрунтування своїх апеляційних скарг відповідачі посилалися на те, що позивачка не зазначила жодної нової позовної вимоги у даній справі, адже дані позовні вимоги вже розглянуті судому справі №753/13473/19.
 
Вважали, що позивачкою подано тотожний позов, а саме з тих самих підстав, з тим самим предметом спору та до того ж відповідача, що й був у справі №753/13473/19, в якій ухвалено рішення по суті, що набрало законної сили, а тому наявні підстави для закриття провадження у даній справі, яка переглядається, згідно п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
 
За вказаних обставин просили скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 жовтня 2023 року про продовження розгляду справи за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог до обох відповідачів про повернення автомобіля у спільну сумісну власність та про поділ автомобіля та ухвалити нове судове рішення про закриття провадження у справі в частині цих позовних вимог.
 
Заперечуючи проти апеляційних скарг відповідачів, позивачка, діючи через представника ОСОБА_5 , подала відзиви, в яких посилаючись на те, що ухвала суду про продовження розгляду в частині позовних вимог про повернення майна у спільну сумісну власність та поділ майна подружжя  є законною та обґрунтованою, просила апеляційні скарги відповідачів залишити без змін.
Представник позивача - ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в ній. В задоволенні апеляційних скарг відповідачів просив відмовити.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 та апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_3 підтримали та просили задовольнити. В задоволенні апеляційної скарги позивачки просили відмовити.
 
Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 та апеляційну скаргу ОСОБА_2 підтримали та просили задовольнити. В задоволенні апеляційної скарги позивачки просили відмовити.
 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга позивачки підлягає задоволенню, а апеляційні скарги відповідачів слід залишити без задоволення, враховуючи наступне.
 
Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, суд першої інстанції виходив з того, що дана позовна вимога є тотожною позовній вимозі, яка вже розглянута судом у справі №753/13473/19 та ухвалено рішення, яке набрало законної сили. 
 
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивачки, що до такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.
 
За приписами п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу  спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
За змістом вказаної норми закриття провадження у справі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається. 
При цьому, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, а підстава - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки.
При визначенні підстави позову як елементу його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.
У справі, що переглядається, звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 , посилаючись на те, що ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу, укладеним зі своєю сестрою ОСОБА_3 , відчужив спірний автомобіль під час шлюбу, але без її, як дружини, нотаріальної згоди на відчуження такого майна, просила визнати недійсним цей договір купівлі продажу від 12.07.2017. У даній справі, що переглядається вимогу про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу ОСОБА_1 пред'явила до обох сторін правочину: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
З матеріалів справи вбачається, що в іншій справі №753/13473/19, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 , окрім іншого, посилалася на те, що вона, перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2 не надавала йому згоди на відчуження автомобіля, а тому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу від 12.07.2017 з цих підстав. 
У справі №753/13473/19 рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року, яке набрало законної сили 01 лютого 2023 року, відмовлено в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 12.07.2017.
З наведеного слідує, що у даній справі та у справі №753/13473/19 предметом позову до відповідача ОСОБА_2 є визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля транспортного засобу від 12.07.2017, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2 на час укладення цього договору не надавала йому своєї згоди на відчуження даного майна.
Таким чином, у даній справі, яка переглядається, та в тій іншій справі №753/13473/19, співпадають дві основні ознаки тотожності позовної вимоги до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, а саме збігаються підстави та предмет спору.
Разом з тим, наявність двох ознак тотожності позову не може бути підставою для закриття провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору-купівлі продажу, оскільки в тій іншій справі №753/13473/19 спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі продажу транспортного засобу по суті фактично не було вирішено.
Так, як вбачається з мотивувальної частини рішення Дарницького районного суду                м. Києва від 07.12.2021 у справі №753/13473/19, яке постановою Київського апеляційного суду від 01.02.2023 залишено без змін, суд відмовляючи в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу виходив з того, що позов в цій частині пред'явлено до неповного складу відповідачів, адже ОСОБА_3 , як сторона оспорюваного договору, залучена до участі у справі в якості третьої особи. 
Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про визнання договору недійсним у справі №753/13473/19, суди посилалися на постанову Верховного Суду від 30.07.2020 у справі №670/23/18, в якій зроблено висновок, що у справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору як відповідачів мають залучатися всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного правочину, а не одна із них.
Верховний Суд в своїх постановах неодноразово вказував, що відмова в задоволенні позовної вимоги, у зв'язку з пред'явленням позову до неналежного відповідача, не є вирішенням такого спору по суті, за розв'язанням якого позивач звернувся до суду.
З рахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що в справі №753/13473/19, яка розглядалася Дарницьким районним судом м. Києва і була переглянута Київським апеляційним судом, та у справі, що переглядається, відмінний склад відповідачів, що виключає тотожність  позовів.
Отже, судом першої інстанції здійснено надмірний формалізм щодо трактування поняття тотожності щодо позовної вимоги до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, враховуючи обставини викладені колегією суддів вище. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги, що ухвала суду від 09.10.2023 в частині закриття провадження у справі постановлена з порушення норм процесуального права, а тому в силу ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню в цій частині з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Натомість, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для закриття провадження в частині позовних вимог до обох відповідачів про повернення автомобіля в спільну сумісну власність та поділ майна подружжя, оскільки позовні вимоги про повернення автомобіля у спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , поділ автомобіля шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на автомобіль і стягнення з ОСОБА_2 149 102,25 грн у якості компенсації припинення частки ОСОБА_1 у спільній сумісній власності на автомобіль, у справі №753/13473/19 ОСОБА_1 не заявляла.
Доводи апеляційних скарг відповідачів такого висновку суду не спростовують та фактично зводяться до власного тлумачення відповідачами підстав тотожності спорів, а відтак і не можуть бути підставою для скасування ухвали суду в цій частині.
Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційних скарг приводять до висновку, що доводи апеляційних скарг сторін не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, ухвалу постановлено судом першої інстанції з додержанням вимог закону.
 
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення без змін ухвали суду в частині продовження розгляду позовних вимог про повернення майна у спільну сумісну власність та поділ майна подружжя.
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 382, 383, 384, 389 ЦПК України
 
                                                  У Х В А Л И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
 
Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - залишити без задоволення.
 
Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 жовтня 2023 року про закриття провадження в частині позовних вимог до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним - скасувати і в цій частині направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
В іншій частині ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 жовтня 2023 року - залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.
 
Повний текст постанови складено 19 грудня 2023 року.
 
Головуючий                                                                                          О. Ф. Мазурик
 
Судді                                                                                                       О. В. Желепа
 
                                                                                                               О. В. Немировська