ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 грудня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 178/1976/22	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Державної служби України з безпеки на транспорті,  
на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2023 року (суддя Цеберябий Б.М.) 
у справі № 178/1976/22 
за позовом ОСОБА_1 , 
до Державної служби України з безпеки на транспорті,   
про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-
                                                    ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просила скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в  автоматичному режимі, серії АА № 00000951 від 07.09.2022 про накладання адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушений порядок повідомлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а оскаржувана постанова - не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Позивачка вказує, що оскаржувана постанова не містить доказів про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а саме того, що належний позивачці автомобіль MAN TGA 26.416, д/н НОМЕР_1 , рухався із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,5% (2,62 т.)
Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2023 року позов задоволено. 
Скасовано постанову серії АА № 00000951 від 07 вересня 2022 року, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушення Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком Владиславом Олеговичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та стягнення штрафу у розмірі 8500 грн. Справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП України закрито.  
Суд виходив з того, що фіксація правопорушення була здійснена у автоматичному режимі, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу шляхом його зупинення не здійснювався, проведення зважування у русі, без дотримання часу, необхідного для врівноваження вантажу, що є рідиною, не може дати однозначних та достовірних результатів навантаження на осі транспортного засобу, а також наявності або відсутності перевищення фактичної маси транспортного засобу. 
Суд також зазначив про відсутність беззаперечних, належних та допустимих доказів вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, вказавши, що сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, без обґрунтування її доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, не може достовірно свідчити про вчинення позивачкою адміністративного правопорушення. Крім того, в оскаржуваній постанові АА № 00000951 від 07 вересня 2022 року не зазначено, що автомобіль MAN TGA 26.416, д/н НОМЕР_1 , рухався із бортовим причепом KOGЁL AWE 18, д/н НОМЕР_2 , хоча згідно з поданих роздрукованих фотографій автомобіль рухався із причепом.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Відповідач наполягає на правомірності притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, зазначає, що прийнята відповідачем постанова за своїм змістом повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів та містить всю необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою відповідача встановлено подію, склад адміністративного правопорушення. Законодавством не передбачена можливість звільнення перевізника від відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів у випадку переміщення вантажу у вантажному відсіку автомобіля. Також відповідач вважає помилковим врахування судом першої інстанції відомостей в товарно-транспортній накладній, оскільки товарно-транспортна накладна не є тим документом, що однозначно підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться.
Позивачка подала відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якої просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до  ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України  в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1  ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачка ОСОБА_1 є власницею  автомобіля MAN TGA 26.416, д/н НОМЕР_1 . 
07 вересня 2022 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушення Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком Владиславом Олеговичем винесено постанову серії АА № 00000951, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн. 
Згідно до вказаної постанови,  10 липня 2022 року о 19:41 год. за адресою км. 186+337 на дорозі М-04, в автоматичному режимі технічним засобом WIM 20, WAGA-WIM35 № 7 зафіксовано, що належний позивачці автомобіль MAN TGA 26.416, д/н НОМЕР_1 , рухався із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,5% (2,62 т.), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.
В постанові зазначені фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 4490 мм, 2-3: 1350 мм, 3-4: 5140 мм; 4-5: 5040 мм; навантаження на вісь 1 - 7359 кг, 2 - 13334 кг, 3 - 8955 кг, 4 - 8600 кг; 5 - 9108 кг; загальна маса - 47356 кг. 
Також у оскаржуваній постанові міститься посилання в Інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та ідентифікатор доступу.    
Разом з цим, з оскаржуваної постанови вбачається, що правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі технічним засобом марки WIM20, WAGA-WIM35, № 7, сертифікат відповідності UA.TR113-0619/05F-21, дійсний до 22.07.2022 та сертифікат перевірки типу UA.TR113-0619/-21 чинний до 12.04.2031. 
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції.
Згідно статті 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-ІІІ від 05.04.2001 рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Згідно абз.1 п.4 цих Правил № 30  рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Відповідно до  абз. 4 п.4 Правил № 30 Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у  пункті 22.5  Правил дорожнього руху  на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Згідно пп. «б» п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси: 
Вантажні автомобілі: двовісний автомобіль - 18 тон; трьохвісний автомобіль - 25 тон (для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни - 26 тон); чотирьохвісний автомобіль - 32 тони; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами - 38 тон.
Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом - 36 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом - 40 тон; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 42 тони; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 тони. 
Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом - 40 тон.
Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.
Виходячи з наведених положень ПДР, відповідач правильно визначив, що максимально допустимим значенням фактичної маси транспортного засобу MAN TGA 26.416, д/н НОМЕР_1 , є  40 т.
Частиною 2  статті 132-1 КУпАП  встановлена  відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді штрафу в розмірі:
п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; 
однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; 
двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; 
трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Згідно з частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-1 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-8 цього Кодексу.
Відповідно до ст.258 КУпАП у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 132-1 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч.4 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174.
За визначенням в п.2 Порядку № 1174 автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті  - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених  пунктом 12  цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером;
метадані - структуровані дані, які містять відомості про подію, зафіксовану за допомогою автоматичного пункту, характеристики зафіксованого транспортного засобу, необхідні для його ідентифікації, параметри функціонування технічних засобів автоматичного пункту, а також інші дані, необхідні для обліку, пошуку, оцінки та управління такими відомостями;
інформаційний файл - упорядкована сукупність відомостей про транспортний засіб, відповідальну особу, визначену  статтею 14-3  Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та метаданих, сформованих автоматичним пунктом.
Відповідно до п.7, 12  Порядку № 1174 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.
Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.
За приписами п.13 Порядку № 1174 під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.
Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п.14 Порядку № 1174). 
Відповідно до п.15 Порядку № 1174 метадані повинні містити дані, в тому числі, про дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 “Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку”, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі).
Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.
Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання (п.16 Порядку № 1174).
Отже, положення Порядку №1174 передбачають технічні можливості автоматичної системи фіксації вагових параметрів, алгоритм здійснення вимірювань та порядок дій посадових особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі. Зокрема, посадові особи Укртрансбезпеки використовують інформацію з інформаційних баз щодо відомостей про транспортний засіб.
Виходячи з аналізу наведених норм, суд апеляційної інстанції зазначає, що процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті здійснюється в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, та має як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, а, відтак, і габаритно-вагові розрахунки щодо транспортного засобу здійснюються в автоматичному режимі та в подальшому застосовуються відповідною посадовою особою при прийнятті постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Встановлені у справі фактичні обставини свідчать, що відповідачем в установленому порядку доведено перевищення позивачем нормативних параметрів, зазначених у  п. 22.5 ПДР  , а саме: загальної маси транспортного засобу на 6,5 % (2,62 тон) з урахуванням похибки, з огляду на технічні характеристики цього транспортного засобу, оскільки саме така інформація стосовно транспортного засобу міститься в інформаційних файлах, які використовуються уповноваженою особою. 
Щодо здійснених відповідачем розрахунків перевищення габаритно-вагових норм в постанові зазначена формула розрахунку: % перевищення = ((Хфакт. – Хнорм. – похибка пристрою/Хнорм.)*100%, де
Хфакт – фактично зафіксований параметр габариту або ваги, відповідно (в даному випадку 47,356 тон); 
Хнорм. – нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях, зазначений відповідно до п.22.5 ПДР (в даному випадку – 40 тон);
Похибка пристрою – регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010 (в даному випадку 10%), помножена на Хфакт. 
Таким чином, розрахунок відсоткового перевищення навантаження транспортного засобу MAN TGA 26.416, д/н НОМЕР_1 , є таким: (47356 - 40000 – (10%*47356))/40000) х 100% = 6,5%. 
Наведені позивачем розрахунки є помилковими, оскільки ґрунтуються виключно на простих арифметичних діях без врахування похибки вимірювального пристрою. 
Щодо доводів позивача, підтриманих судом першої інстанції, про неможливість встановлення точного показника навантаження, оскільки автомобіль перевозив рідкий вантаж, який є рухомим під час руху автомобіля, тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, суд зазначає, що наведені   позивачем обставини фактично ґрунтуються на припущеннях і не є такими, що впливають на факт виявлення правопорушення, суть якого в даному випадку полягає в перевищенні загальної маси транспортного засобу на 6,5 % (2,62 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. 
З цих же підстав суд апеляційної інстанції не приймає  посилання позивача на відсутність в оскаржуваній постанові серії АА №00000951  від 07.09.2022  даних про причіпний пристрій та його державний номерний знак, тип транспортного засобу, його повну масу, а також такі параметри як ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі.
Суд звертає увагу, що законодавчо визначений механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі передбачає вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу, вимірювання загальної маси транспортного засобу з відображенням відомостей, в тому числі,  про повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі). При цьому будь-яких особливостей вимірювання в залежності від типу вантажу та його властивостей законодавцем не встановлено. 
В спірному випадку в постанові про накладання адміністративного стягнення серії АА №00000951  від 07.09.2022  зафіксовані фактичні параметри транспортного засобу, в тому числі,  кількість вісей, навантаження на кожну вісь, загальна маса транспортного засобу (47356 кг),  виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу.
Наявна в матеріалах справи картка габаритно-вагового контролю містить вичерпний перелік відомостей про зафіксовані параметри, що є необхідними для встановлення складу та події адміністративного правопорушення, та фотографії транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення. Автоматична фіксація не передбачає здійснення розрахунків, складання інших документів, які, будуть доказами скоєння адміністративного правопорушення. Усі вимірювання здійснює технічний пристрій, інформація про який наявна у постанові.   
Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що подія та склад адміністративного правопорушення належним чином встановлені та відображені у оскаржуваній постанові, а також підтверджуються наданими відповідачем до матеріалів справи фотографіями транспортного засобу, здійсненими під час фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт.
Виходячи з приписів ст.251 КУпАП, в якій наведені джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що фіксація факту вчиненого адміністративного правопорушення за допомогою спеціального технічного засобу, працюючого в автоматичному режимі, є належним доказом в справі про адміністративне правопорушення. При цьому, суд враховує, що фіксація адміністративного правопорушення здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту WIM20, WAGA-WIM35, зав. №7, який відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 № 94, що підтверджено сертифікатом відповідальності, сертифікатом перевірки типу.
Відповідність приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-WIM35 вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки підтверджена сертифікатом перевірки типу ННЦ «Інститут метрології» № UA.TR.113-0619-21, строком дії до 12 квітня 2031 року.
Також суд апеляційної інстанції, виходячи із змісту спірної постанови серії АА №00000951  від 07.09.2022, вважає, що ця постанова містить в собі інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, містить посилання на веб-сайт в мережі Інтернет, де особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації. Також спірна постанова містить в собі інформацію про транспортний засіб, відповідальну особу, дату та місце зважування, висновок про перевищення вагових параметрів, інформацію про посадову особу Укртрансбезпеки, якою складена постанова.
Тобто, оскаржувана позивачем постанова містить всі обов`язкові відомості, передбачені  ст. 283 КУпАП.
Наявні у справі докази безперечно свідчать про встановлений належним чином факт перевищення встановлених вагових норм, що стало підставою для прийняття оскаржуваної постанови і притягнення позивачки до адміністративної відповідальності як відповідальної особи.
Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції під час розгляду справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, що відповідно до статті 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову.  
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.
Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2023 року у справі № 178/1976/22 скасувати, прийняти нове рішення.
В позові відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко