ПОСТАНОВА 
Іменем України

08 листопада 2023 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 405/6833/20
провадження № 22-ц/4809/1173/23 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
       Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дьомич Л.М., Мурашка С.І.,
за участю секретаря судового засідання Гончар О.В.,
учасники справи:
позивач – Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області,
відповідач – Піденно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору – Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у м. Кропивницькому ради, Кіровоградська обласна організація профспілки працівників автомобільного та сільськогосподарського машинобудування, Приватне акціонерне товариство «Міжнародна акціонерна авіаційна компанія «УРГА», 
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2023 року у складі судді Драного В.В.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області звернулося до суду з позовом до відповідача Управління Держпраці у Кіровоградській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору: Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у м. Кропивницькому ради, Кіровоградської обласної організації профспілки працівників автомобільного та сільськогосподарського машинобудування, Приватне акціонерне товариство «Міжнародна акціонерна авіаційна компанія «УРГА» про скасування рішення та актів щодо нещасного випадку та зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позову зазначено, що наказом Управління Держпраці у Кіровоградській області від 23.01.2018 року № 6-Т, зі змінами, внесеними наказами Управління Держпраці у Кіровоградській області від 22.03.2018 р. № 246, від 14.08.2018 р. № 1057, від 03.07.2020 р. № 744, від 17.07.2020 р. № 785, згідно з п. 36, 38 Порядку № 1232, утворена комісія з проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 21.01.2018 року з працівниками ПрАТ «Міжнародна акціонерна авіаційна компанія «УРГА» з ОСОБА_1 , 1967 р.н., командиром повітряного судна-інструктором, та ОСОБА_2 , 1953 р.н., інженером з технічного обслуговування повітряних суден електро-радіо та іншого обладнання, організації з технічного обслуговування.
Згідно наказу Управління Держпраці у Кіровоградській області від 01.02.2018 року № 67 продовжено строк проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, у зв`язку з ненаданням ПрАТ «Міжнародна акціонерна авіаційна компанія «УРГА» копії медичного висновку причин смерті, наявності або відсутності алкоголю, наркотичних чи токсичних речовин в крові потерпілих.
Комісією зі спеціального розслідування у період з 23.01.2018 року по 27.08.2020 року проведено спеціальне розслідування групового нещасного випадку, за результати якого, комісія дійшла висновку, що груповий нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом та 27.08.2020 року складено акти за формою Н-1/П: акт спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 21.01.2018 року о 06.00 год. з ОСОБА_1 та акт спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 21.01.2018 року о 06.00 год. з ОСОБА_2 .
До складу комісії 03.07.2020 року був залучений страховий експерт з охорони праці Знам`янського відділення управління ВД ФССУ у Кіровоградській області Яценко Т.О.
Керуючись правом, закріпленим абз. 13 п. 33 Порядку № 337, у зв`язку з незгодою із змістом розділів 5,6,8,9 актів за формою Н-1 членом спеціальної комісії ОСОБА_3 ці акти були підписані з відміткою про наявність окремої думки, яка додана до актів та є невід`ємною частиною та згідно якої вбачається, що даний випадок неможливо визнати пов`язаним з виробництвом.
Крім того, до акта за формою Н-1/П додано окрему думку члена комісії ОСОБА_4 , головного спеціаліста з питань охорони праці відділу з питань та соціально-трудових відносин УСЗН виконавчого комітету Фортечної районної у місті Кропивницькому ради, згідно якої також вбачається, що даний випадок неможливо визнати пов`язаним з виробництвом.
Посилаючись на зазначені обставини позивач просив скасувати рішення спеціальної комісії у формі Протоколу № 7 від 27.08.2020 засідання комісії із розслідування групового нещасного випадку, що стався 21.01.2018 о 06.00 год., скасувати акт за формою Н-1/П спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 21.01.2018 о 06.00 год. з ОСОБА_1 ; скасувати акт за формою Н-1/П спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 21.01.2018 о 06.00 год. з ОСОБА_2 ; зобов`язати управління Держпраці у Кіровоградській області призначити повторне спеціальне розслідування групового нещасного випадку, що стався 21.01.2018 з працівниками ПрАТ «Міжнародна акціонерна авіаційна компанія «УРГА», із заміною всіх членів комісії.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою від 23.03.2023 замінено позивача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області його правонаступником -Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (ЄДРПОУ 20632802, адреса: 25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а).
Ухвалою від 23.03.2023 замінено відповідача Управління Держпраці у Кіровоградській області його правонаступником Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці (ЄДРПОУ 44729283, адреса: 49107, м. Дніпро, вул. Амстронга Ніла, 1Д).
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.07.2023 в задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області  до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору: Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у м. Кропивницькому ради, Кіровоградської обласної організації профспілки працівників автомобільного та сільськогосподарського машинобудування, Приватне акціонерне товариство «Міжнародна акціонерна авіаційна компанія «УРГА» про скасування рішення та актів щодо нещасного випадку та зобов`язання вчинити певні дії – відмовлено. 
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись з рішенням суду Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
Позивач вважає, що ?оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору.
Вказує, що судом першої інстанції не враховано ряд порушень норм Порядку № 337 та Порядку № 1232, які допущені спеціальною комісією з розслідування та не враховано ряд розбіжностей що містяться в Актах за формою Н-1/П.
Вважає, що суд також не взяв до уваги, що спеціальною комісією зі спеціального розслідування нещасного випадку не зібрано та не надано жодних доказів, які б давали можливість вважати, що груповий нещасний випадок, що стався з працівниками ПАТ «МААК» УРГА», пов`язаний з виробництвом, у зв`язку з чим комісія з розслідування неправомірно зробила висновок щодо причин та обставин настання нещасного випадку, пов`язавши нещасний випадок з виробництвом.
Крім того, зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що згідно з нормами Порядку № 1232 та порядку № 337 наявні підстави для вжиття заходів управлінням Держпраці або її територіального органу щодо призначення повторного розслідування (спеціального розслідування нещасного випадку в іншому складі ( із заміною всіх членів комісії), чим порушено норми статті 263 ЦПК України.
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначив, що суд першої інстанції прийшов до правильного рішення, що груповий нещасний випадок, що стався у м. Кабул, Ісламська Республіка Афганістан, у готелі Інтерконтиненталь 21.01.2018 о 06.00 год. з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є таким, що пов`язаний з виробництвом, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає. 
Третя особа Приватне акціонерне товариство «Міжнародна акціонерна авіаційна компанія «УРГА» у відзиві на апеляційну скаргу зазначила, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що груповий нещасний випадок, який стався у м. Камбул, Ісламська Республіка Афганістан, у готелі Інтерконтиненталь 21.01.2018 о 06.00 год. з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є таким, що пов`язаний з виробництвом, а отже підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.
Судом першої інстанції встановлено такі обставини
Наказом генерального директора ПрАТ «Міжнародна акціонерна авіаційна компанія «УРГА» Галінського О.І. від 05.12.2017 за №1507вр «Про направлення для виконання роботи за контрактом № 2/Н-2016У» направлено ОСОБА_1 командира повітряного судна льотної служби з 17.12.2017 по 16.03.2018 у в м. Кабул, Ісламська Республіка Афганістан, та закріплено екіпаж в наступному складі: ОСОБА_1 - командир повітряного судна, ОСОБА_5 - другий пілот, ОСОБА_6 – бортпровідник (том І а.с. 183).
Наказом генерального директора ПрАТ «Міжнародна акціонерна авіаційна компанія «УРГА» Галінського О.І. від 01.12.2017 за № 1496вр «Про направлення ОСОБА_2 » для забезпечення технічного обслуговування ПС МААК «УРГА» SААВ-340В, UR-ELV, що працює за контрактом № 2/Н-2016У в м. Кабул (Афганістан) з 17.12.2017 направлено ОСОБА_2 інженера з технічного обслуговування повітряних суден електро,- радіо та іншого обладнання, організації з технічного обслуговування у відрядження в м. Кабул на період з 17.12.2017 по 02.02.2018 (том І а.с. 184).
Посольством Ісламської Республіки Афганістан у місті Душанбе повідомлено, що під час терористичного акту, що стався 20/ ІНФОРМАЦІЯ_1 в готелі «Інтерконтиненталь» у місті Кабул, було вбито та поранено цивільних громадян, семеро з яких були громадянами України, серед яких: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (том ІІ а.с. 152).
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Посольством України в Республіці Таджикістан місто Душанбе 21.01.2018 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Кабул Ісламської Республіки Афганістан, у віці 50 років, помер (том ІІ а.с. 137 на звороті).
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Посольством України в Республіці Таджикістан місто Душанбе 21.01.2018 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Кабул Ісламської Республіки Афганістан, у віці 64 роки, помер (том ІІ а.с. 138).
Наказом заступника начальника Управління Держпраці у Кіровоградській області Харченко О. від 23.01.2018 року № 6-Т утворена комісія з проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 21.01.2018 року з працівниками ПрАТ «Міжнародна акціонерна авіаційна компанія «УРГА»: ОСОБА_1 , 1967 р.н., командиром повітряного судна-інструктором, та ОСОБА_2 , 1953 р.н., інженером з технічного обслуговування повітряних суден електро-радіо та іншого обладнання, організації з технічного обслуговування (том І а.с. 195).
Згідно наказу заступника начальника Управління Держпраці у Кіровоградській області Харченко О. від 01.02.2018 за № 67 продовжено строк проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, у зв`язку з ненаданням ПрАТ «Міжнародна акціонерна авіаційна компанія «УРГА» копії медичного висновку причин смерті, наявності або відсутності алкоголю, наркотичних чи токсичних речовин в крові потерпілих (том ІІ а.с. 71).
Згідно акту від 27.08.2020 за формою Н-1/П спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 21.01.2018 о 06.00 год. з ОСОБА_1 , 1967 р.н., командиром повітряного судна, вважається таким, що пов`язаний з виробництвом. Свідками нещасного випадку вказані ОСОБА_9 - авіаційний технік з технічного обслуговування повітряних суден, ОСОБА_10 - інженер з технічного обслуговування повітряних суден (том І а.с. 154-158).
Відповідно до акту від 27.08.2020 за формою Н-1/П спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 21.01.2018 о 06.00 год. з ОСОБА_2 , 1953 р.н., інженером з технічного обслуговування повітряних суден електро,- радіо та іншого обладнання, організації з технічного обслуговування, вважається таким, що пов`язаний з виробництвом. 
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення         
В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
Позивач та третя особа, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися. 
Представник третьої особи ПАТ «МААК «УРГА» подав заяву про розгляд апеляційної скарги без участі товариства.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області 06.11.2023 надійшла заява про відкладення судового засідання в зв?язку з відпусткою представника ОСОБА_11 . 
Зазначену причину неявки представника позивача суд визнає неповажною, оскільки Управління Пенсійного Фонду, як юридична особа не позбавлена можливості направити в судове засідання іншого представника.
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і  заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в  постановах Верховного Суду.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд дійшов висновку, що нещасний випадок (терористичний акт) стався під час перебування потерпілих у службовому відрядженні у м. Кабул, Ісламська Республіка Афганістан у готелі Інтерконтенинталь, екіпаж ПС, капітаном якого був ОСОБА_1 та технічний персонал рейсу, який обслуговував ОСОБА_2 , під час терористичного акту перебували у режимі гарячого резерву, тобто робочого часу, форма та зміст актів відповідають нормам діючого законодавства у зв`язку з чим позовні вимоги про скасування рішення та актів щодо нещасного випадку та зобов`язання вчинити певні дії є необґрунтованими та безпідставними.
Колегія суддів не повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначаються Законом України «Про загально обов`язкове державне соціальне страхування» відповідно до основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337, визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що сталися з особами, визначеними частиною першою статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі за текстом – Порядок).
До набрання чинності вказаного Порядку 01.07.2019 діяв Порядок проведення розслідування та вдення обліку щасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою КМУ від 30.11.2011 за № 1232.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.
За змістом статті 22 Закону України «Про охорону праці», пунктів 10,13, 38 та 58 Порядку складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці,  затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я № 614 від 13.12.2004 та зареєстровано Міністерством юстиції  України 23.02.2005 №260/10540 (далі - Порядок №614) роботодавець повинен організувати розслідування нещасного випадку, для чого зобов`язаний своїм наказом утворити комісію з розслідування нещасного випадку.
Зазначена комісія зобов`язана з`ясувати обставини та причини нещасного випадку за відповідною формою. Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах визначається Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.
Статтею 48 ЦПК України встановлено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Належними сторонами в цивільній справі є особи, відносно яких є дані про те, що вони можуть бути суб`єктами спірних матеріальних правовідносин. Належний позивач – особа, якій належить право вимоги; належний відповідач – особа, котра повинна відповідати за позовом.
Неналежними сторонами в цивільному процесі є ті особи, які не є суб`єктами права вимоги чи несення обов`язку.
В постанові Верховного Суду України від 31 травня 2017 року у справі № 6-1767цс16 та у постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 235/3755/17 зроблено висновок, що перелік осіб, яким надано право на оскарження рішення спеціальної комісії, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Статтею 55 Закону «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105-ХІV передбачено право виконавчих органів Фонду звертатися до суду за вирішенням спорів щодо сум страхових внесків, розміру шкоди та прав на відшкодування, накладення штрафів та з інших питань, але факт нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, який пов`язаний з виробництвом, не може бути оскаржений Фондом (його регіональними відділеннями), у зв`язку з чим колегія суддів звертає увагу позивача на відсутність у нього права на оскарження в судовому порядку рішення спеціальної комісії та актів щодо нещасного випадку.
Крім того, перелік осіб, яким надано право на оскарження рішення спеціальної комісії, визначений Порядком № 1232, є аналогічним, визначеному Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112.
За таких обставин, суд першої інстанції, який дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, помилився щодо мотивів такого рішення, оскільки Фонд соціального страхування України (правонаступником якого є Пенсійний фонд України та його робочі органи) не належать до переліку осіб, яким надано право оспорювати зміст рішення спеціальної комісії та актів за формою Н-1, оскільки складання акта та підтвердження фактичних обставин нещасного випадку на виробництві не зачіпає й не порушує прав та інтересів Головного управляння Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Якщо позов пред явила особа, якій не належить право вимоги, суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись у тому, що вимоги пред явлено неналежним позивачем, відмовити йому у задоволенні позову.
Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647 /18 (провадження № 12-175гc19, пункт 7.17), від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17 (провадження № 12-77 гс19, пункт 8.9).
В даному випадку, суд першої інстанції внаслідок неправильного застосування до спірних правовідносин норм матеріального права, без врахування висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду, розглянув спір по суті заявлених позовних вимог, не взявши до уваги суб?єктний склад спору, дійшов помилкових висновків в частині мотивів відмови в задоволенні позову.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновків, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин.  
Положеннями ст. 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
З огляду на зазначене на підставі п.п.3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає зміні в частині мотивів відмови в задоволенні позову Фонду, з зазначенням, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з підстав, викладених в даній постанові.
Щодо розподілу судових витрат
Згідно ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. В силу частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
       Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ст.141 ЦПК України та з урахуванням того, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу. 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задовольнити частково.
Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2023 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови. 
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 13 листопада 2023 року.

Головуючий суддя                                                                 А.М. Головань

Судді                                                                                          Л.М. Дьомич

                                                                                        С.І. Мурашко