ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" грудня 2023 р.                                    Справа №911/1315/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Сітайло Л.Г.
суддів:            Буравльова  С.І. 
          Шапрана  В.В. 

секретар судового засідання - Луцюк А.В.
представники сторін:
від позивача: Братцева Н.С.
від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат"
на рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2023 (повний текст складено 28.09.2023)
на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2023
у справі №911/1315/23 (суддя Щоткін О.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Органік-Дніпро"
до Товариства з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат"
про стягнення 1 652 440,00 грн,
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю "Органік-Дніпро" (далі - ТОВ "Органік-Дніпро") звернулося до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" (далі - ТДВ "Узинський цукровий комбінат") 1 652 440,00 грн за непоставлений товар, що сплачені в якості попередньої оплати на виконання договору поставки від 27.01.2020 №5.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на залишок суми передплати у розмірі        1 652 440,00 грн ані товар, ані грошові кошти відповідачем на користь позивача поставлено/повернуто не було, у зв`язку з чим останній просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у наведеному розмірі, на підставі пункту 2 статті 693 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Крім того, до Господарського суду Київської області надійшла заява позивача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі         35 000,00 грн.

Короткий зміст рішення та додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви їх ухвалення
Рішенням Господарського суду Київської області від 18.09.2023 у справі №911/1315/23 позов задоволено.
Стягнуто з ТДВ "Узинський цукровий комбінат" на користь ТОВ "Органік-Дніпро" 1 652 440,00 грн попередньо сплачених коштів та 24 786,60 грн судового збору.
Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції, встановивши, що сума неповернутої відповідачем попередньої оплати складає 1 652 440,00 грн, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про повернення цих коштів позивачу або поставки товару на вказану суму, дійшов висновку про порушення прав та інтересів позивача, а також законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача даної суми попередньої оплати, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 28.09.2023 у справі №911/1315/23 частково задоволено заяву ТОВ "Органік-Дніпро" від 22.09.2023 про відшкодування судових витрат на професійну допомогу.
Стягнуто з ТОВ "Узинський цукровий комбінат" на користь ТОВ "Органік-Дніпро" 25 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалюючи додаткове рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу шляхом стягнення з відповідача документально підтверджених та обґрунтованих витрат в розмірі 25 000,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів
Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ТДВ "Узинський цукровий комбінат" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2023 у справі №911/1315/23 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення ухвалено в результаті неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеності ряду обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд вважає встановленими, а також з неправильним застосуванням норм матеріального права.
Так, скаржник посилається те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що з огляду на укладений договір у ТДВ "Узинський цукровий комбінат" відсутні підстави для поставки товару. Тобто, позивач до моменту звернення до суду не здійснював жодних дій щодо виконання спірного договору зі своєї сторони та не подавав заявок на поставку товару, не зв`язувався з представниками відповідача, а тому останній не знав коли та які обсяги товару необхідні позивачу. Також не зрозуміло яким транспортом така поставка буде відбуватись.
Скаржник зазначає, що місцевий господарський суд не з`ясував ухилення відповідача від виконання умов договору, та не з`ясував, яке саме порушення договору здійснив відповідач, і чи були підстави для звернення до суду у позивача.
Крім того, апелянт звертає увагу, що ТОВ "Органік-Дніпро" не виконало свого обов`язку щодо реєстрації розрахунку коригування в ЄРПН, що свідчить про незацікавленість у зменшенні обсягів поставки товару та відповідно свідчить про бездіяльність щодо виконання умов договору.
Також, не погоджуючись з додатковим рішенням місцевого господарського суду, ТДВ "Узинський цукровий комбінат" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2023 у справі №911/1315/23 та ухвалити нове додаткове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ "Органік-Дніпро" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити повністю.
Скаржник посилається на те, що суд першої інстанції, зменшуючи суму стягнення витрат на професійну правничу допомогу всього на 10 000,00 грн від заявлених позивачем, не врахував завищення останнім вартості інших послуг, окрім судових засідань.
Також, на думку скаржника, враховуючи критерії реальності (дійсності і необхідності) наданих послуг, пов`язаності цих послуг із розглядом справи та розумності їх розміру, стягнення судом витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн є неправомірним.
Крім того, в прохальній частині апеляційної скарги міститься клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2023 у справі №911/1315/23.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2023 апеляційну скаргу ТДВ "Узинський цукровий комбінат" у справі №911/1315/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2023 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/1315/23. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги ТДВ "Узинський цукровий комбінат" на рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2023 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №911/1315/23.
Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 25.10.2023, апеляційну скаргу ТДВ "Узинський цукровий комбінат" на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2023 у справі №911/1315/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.
02.11.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №911/1315/23.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №911/1315/23. Розгляд апеляційної скарги ТДВ "Узинський цукровий комбінат" на рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2023 у справі №911/1315/23 призначено на 06.12.2023 Встановлено учасникам справи строк для подачі відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень - до 01.12.2023.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2023 поновлено ТДВ "Узинський цукровий комбінат" строк на апеляційне оскарження додаткового рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2023 у справі №911/1315/23. Відкрито апеляційне провадження у справі №911/1315/23. Об`єднано апеляційну скаргу ТДВ "Узинський цукровий комбінат" на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2023 та апеляційну скаргу ТДВ "Узинський цукровий комбінат" на рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2023 у справі №911/1315/23. Розгляд апеляційної скарги ТДВ "Узинський цукровий комбінат" на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2023 у справі №911/1315/23 призначено на 06.12.2023. Зупинено дію додаткового рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2023 у справі №911/1315/23 до закінчення її перегляду в апеляційному порядку.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 задоволено клопотання представника ТОВ "Органік-Дніпро" адвоката Братцевої Н.С. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Судове засідання призначене на 06.12.2023 не відбулося, оскільки з 12:51 год до 14:40 год по всій Україні оголошено повітряну тривогу.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2023 розгляд апеляційних скарг ТДВ "Узинський цукровий комбінат" на рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2023 у справі №911/1315/23 призначено на 18.12.2023.

Узагальнені доводи відзивів на апеляційні скарги
Позивач, у порядку статті 263 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України), скориставшись своїм правом, 29.11.2023, через систему "Електронний суд" подав відзив на апеляційну скаргу ТДВ "Узинський цукровий комбінат" на рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2023, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Так, у відзиві позивач вказує, що вимоги апелянта є безпідставними та суто надуманими, оскільки в апеляційній скарзі не наведено законних підстав для задоволення вимог останнього, не вказано саме в чому полягали порушення норм матеріального та процесуального права при постановленні судом першої інстанції оскаржуваного рішення.
ТОВ "Органік-Дніпро" звертає увагу, що апелянт не зазначає, яке значення реєстрація або відсутність реєстрації позивачем розрахунку коригування у ЄРПН має до предмету спору у цій справі, оскільки предметом цього спору є стягнення грошових котів в сумі 1 652 440,00 грн за непоставлений товар, що були сплачені в якості попередньої оплати на виконання договору поставки від 27.01.2020 №5.
Крім того, позивач зазначає, що свої зобов`язання з оплати за товар, ТОВ "Органік-Дніпро" здійснило у повному обсязі, в той час як ТДВ "Узинський цукровий комбінат" товар так і не поставило, та грошові кошти, отримані в якості передоплати не повернуло.
Також, 29.11.2023 позивач надіслав на адресу Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу ТДВ "Узинський цукровий комбінат" на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2023 у справі №911/1315/23, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.
У відзиві, позивач, зокрема зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25 000,00 грн є співмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді першої інстанції, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
Крім того, у відзивах на апеляційні скарги містяться клопотання про поновлення строку на їх подання.
Разом із тим, суд не приймає до розгляду наведені вище клопотання позивача, оскільки відзиви на апеляційні скарги на основне та додаткове рішення подані без пропуску строку встановленого апеляційним господарським судом на їх подачу.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання
У судове засідання 18.12.2023 з`явилася представник позивача.
Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення ухвали Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2023 до його електронного кабінету.
Згідно з частинами 3, 6, 8 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.
З 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим, відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі у добровільному порядку. На що також звертає увагу учасників процесу Верховний Суд у своїх ухвалах від 12.10.2022 у справі №910/14311/21, від 12.10.2022 у справі №910/14469/21, від 12.10.2022 у справі №922/2017/17.
Крім того, Верховий Суд в ухвалі від 22.08.2022 у справі №916/2731/21 вказав, що відповідно до рішення Ради Суддів України від 05.08.2022, з метою підвищення рівня використання інструментів електронного судочинства під час відправлення правосуддя в умовах скрутного фінансового забезпечення судів, рекомендовано судам, зокрема у випадках, коли адвокат, нотаріус, приватний виконавець, арбітражний керуючій, судовий експерт, державний орган, орган місцевого самоврядування, суб`єкт господарювання державного або комунального секторів економіки, який бере участь у справі, не має офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі - вимагати зареєструвати таку офіційну електронну адресу для подальшого направлення судом процесуальних документів в електронній формі; виклики та повідомлення, обмін процесуальними документами з учасниками судових проваджень у першу чергу здійснювати за допомогою електронної пошти та/або з використанням вказаних учасниками судових проваджень мобільних телефонів (в тому числі й з використанням месенджерів, які дозволяють отримати інформацію про доставку відповідного повідомлення, процесуального документа, та отримати інформацію про їх прочитання). Закликано усіх учасників судових проваджень, зокрема - з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у їх справах, добросовісно користуватися належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки; зареєструвати електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; зареєструватися в підсистемі "Електронний кабінет" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи; використовувати функціонал "Електронного кабінету" для ознайомлення з поданими документами в електронній формі.
Таким чином, відповідач повідомлений судом апеляційної інстанції про дату, час та місце проведення судового засідання апеляційним господарським судом, при цьому явка обов`язковою не визнавалась, а тому справа №911/1315/23 розглядається за його відсутності.
Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційних скарг, просив суд апеляційної інстанції відмовити в їх задоволенні, а рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2023 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2023 у справі №911/1315/23 залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
27.01.2020 між ТОВ "Узинський цукровий комбінат" (постачальник) та ТОВ "Органік-Дніпро" (покупець) укладено договір поставки №5, за умовами якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, продати етанол як складник бензину виробництва України згідно з ДСТУ EN 15376:2015 (EN 15376:2014.IDT), а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти і оплатити такий товар.
Згідно з пунктом 3.1 договору, ціна товару, що поставляється, зазначається у рахунках та видаткових накладних до даного договору.
Відповідно до пункту 4.1 договору розрахунок проводиться шляхом 100% попередньої оплати, у безготівковій формі, перерахунком грошових коштів на рахунок постачальника, що зазначений в реквізитах договору.
Сторони дійшли згоди вважати датою проведення розрахунку дату зарахування грошових коштів на рахунок постачальника (пункт 4.3 договору).
На виконання умов спірного договору, у період з січня 2020 року по березень 2020 року позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти на загальну суму 7 637 500,00 грн, в якості попередньої оплати. 
Водночас, на здійснену попередню оплату, відповідач здійснив лише часткову поставку товару на суму 4 085 060,00 грн та повернув грошові кошти в сумі                 1 900 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 23.02.2021 №8733 в сумі 1 500 000,00 грн та від 17.02.2022 №10826 на суму 400 000,00 грн.
ТОВ "Орагнік-Дніпро" стверджує, що на залишок суми передплати у розмірі        1 652 440,00 грн ані товар, ані грошові кошти відповідачем на користь позивача поставлено/повернуто не було, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом про повернення коштів у розмірі 1 652 440,00 грн, на підставі пункту 2 статті 693 ЦК України.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказує, що на виконання умов пункту 5.2 договору та для отримання товару позивач мав оформити заявку на поставку товару на залишкову суму в розмірі 1 652 440,00 грн. Відтак, оскільки заявка оформлена не була, підстави для поставки товару у відповідача були відсутні. Також відповідач наголошує на тому, що позивачем не дотримано досудового регулювання спору, а претензії, які начебто були надіслані на адресу відповідача про поставку товару та повернення коштів, останнім не отримані. При цьому контактний номер телефону ТДВ "Узинський цукровий комбінат", який вказаний в поштових відправленнях невірний, що унеможливило вчасне отримання ним кореспонденції. Також, відповідач вказує, що позивачем не виконано обов`язок стосовно реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що свідчить про бездіяльність останнього щодо виконання умов договору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційних скарг, відзивів на апеляційні скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив таке.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.
Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Як зазначалось вище, сторони визначили, що розрахунок за даним договором проводиться шляхом 100 % попередньої оплати, у безготівковій формі, перерахунком грошових коштів на рахунок постачальника, що зазначений в реквізитах цього договору (пункт 4.1 договору).
Згідно з наданими позивачем платіжними дорученнями та на виконання умов договору, ТОВ "Органік-Дніпро" здійснено перерахування грошових коштів на рахунок ТДВ "Узинський цукровий комбінат" в загальній сумі 7 637 500,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: від 27.01.2020 №46 на суму                         1 500 000,00 грн; від 28.01.2020 №47 на суму 2 000 000,00 грн; від 02.03.2020 №117 на суму 600 000,00 грн; від 03.03.2020 №118 на суму 980 000,00 грн; від 03.03.2020 №121 на суму 1 500 000,00 грн; від 03.03.2020 №122 на суму 420 000,00 грн; від 04.03.2020 №123 на суму 510 000,00 грн; від 04.03.2020 №126 на суму                      127 500,00 грн.
У пункті 6.1.1 договору сторонами погоджено, що постачальник зобов`язується повідомити покупця про готовність до поставки, обумовленої та оплаченої кількості товару покупцю відповідно до умов даного договору.
На виконання умов договору, з боку відповідача поставлено товар на загальну суму 4 085 060,00 грн, що підтверджується видатковими накладними: від 07.02.2020 №70 на суму 449 505,00 грн; від 10.02.2020 №72 на суму 532 455,00 грн; від 12.02.2020 №76 на суму 522 182,50 грн; від 14.02.2020 №80 на суму 453 390,00 грн; від 17.02.2020 №81 на суму 448 000,00 грн; від 22.02.2020 №90 на суму                    446 600,00 грн; від 28.02.2020 №96 на суму 525 507,50 грн; від 02.03.2020 №104 на суму 122 360,00 грн; від 08.04.2020 №260 на суму 51 492,00 грн; від 08.04.2020 №261 на суму 533 568,00 грн.
Також, відповідачем повернуто частково грошові кошти, що були отримані від позивача в якості попередньої оплати платіжними дорученнями від 23.02.2021 №8733 на суму 1 500 000,00 грн та від 17.02.2022 №10826 на суму 400 000,00 грн.
Вказаний факт відповідачем не заперечується. Таким чином, з огляду на подані сторонами документи, судом першої інстанції вірно встановлено, що різниця між перерахованими з боку позивача в якості передоплати за отриманий в майбутньому товар та фактом поставки з боку відповідача товару та часткового повернення передоплати складає суму 1 652 440,00 грн (7 637 500,00 грн - 4 085 060,00 грн -          1 900 000,00 грн).
Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020 або ж до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (пункт 11.1 договору).
У той же час, з матеріалів справи вбачається, що на залишок суми в розмірі          1 652 440,00 грн ані товар, ані грошові кошти постачальником поставлено/повернуто не було.
За приписами частин 1, 2 статті 693 ЦК України, зокрема, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Таким чином, умовою застосування вищевказаних положень статті 693 ЦК України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.11.2021 у справі №910/15963/20.
При цьому, законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, а тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову 
Схожа за змістом правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №912/2275/17.
Враховуючи неотримання від відповідача обумовленої кількості товару, позивач 20.03.2023 направив на адресу відповідача вимогу про поставку товару на суму 1 652 440,00 грн. Докази відправлення надані до матеріалів справи та включають: опис вкладення у цінний лист на ім`я директора ТОВ "Узинський цукровий комбінат" за адресою: 09161, Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Симиренка, 2; накладна за номером відправлення 5192505841217 від 20.03.2023 з зазначенням контактного номеру телефону НОМЕР_1 ; фіскальний чек АТ "Укрпошта" від 20.03.2023.
Оскільки відповіді на вказану вимогу позивач не отримав, 29.03.2023 на юридичну адресу відповідача позивачем направлено ще один лист, прохальна частина якого містила вимогу про повернення грошових коштів отриманих відповідачем в розмірі 1 652 440, 00 грн на рахунок ТОВ "Органік-Дніпро" на протязі 2-х банківських днів з моменту отримання вимоги.
В цій вимозі позивач серед іншого зазначив, що необхідність у отриманні товару, передплата за якій здійснена ще у 2020 році на суму 1 652 440,00 грн відпала, у зв`язку з порушенням відповідачем строків поставки товару та втратою актуальності його отримання підприємством. Поштові докази, що підтверджують відправку, долучені позивачем до позову та включають: опис вкладення в цінний лист, накладну АТ "Укрпошта" №5192505843228 з контактним номером телефону НОМЕР_1 та фіскальний чек АТ "Укрпошта" від 20.03.2023.
Так, у відзиві на позов відповідач вказує, що не отримував зазначені вимоги, оскільки перша вимога датована 20.03.2023, згідно з трекінгом відправлення №5192505841217 повернута позивачу 18.04.2023, друга вимога від 29.03.2023 за номером №5192505843228 повернута позивачу 03.05.2023. На підтвердження зазначених обставин надав суду роздруківку з сайту АТ "Укрпошта", де зазначено підстави повернення за зворотною адресою: "за закінченням терміну зберігання".
Також, відповідач наголошує, що у всіх листах невірно вказаний контактний номер ТДВ "Узинський цукровий комбінат", що унеможливило вчасне отримання відправлень від ТОВ "Органік-Дніпро" та пояснює причину не отримання вимог, які надсилались позивачем у березні 2023 року. Позивач вказує номер телефону:               +38(067) 649 82 80, однак зі слів відповідача контактний номер зазначений у договорі інший: (04563) 2-14-91 та 2-14-35.
З урахуванням подібних правовідносин, які викладені в постановах Касаційного адміністративного та Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду України, а саме в справах №752/11896/17-ц (постанова від 12.12.2018), №П/811/13/17 (постанова від 06.09.2019), №676/752/14 від 31.03.2021, а також постанові Великої Палати Верховного Суду у господарській справі (постанова від 12.02.2019 №906/142/18) відповідач наголошує, що повернення повістки (ухвали) "за закінченням терміну зберігання" не дозволяють дійти висновку, що сторона належно проінформована про час і місце розгляду справи.
Разом із тим, на переконання колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що надана правова позиція ґрунтується на буквальному тлумаченні законодавства та стосується лише вручення судових документів (повістки, судового рішення), а не листування між сторонами, як от направлення вимоги, претензії.
Щодо посилання відповідача на правову позицію, викладену в господарській справі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 №906/142/18), то у згаданій постанові в графі причини повернення вказано "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення", що розтлумачено судом як те, що повернення з вказаної причини не свідчить ні про відмову сторони від одержання відправлення, ні про її незнаходження за адресою, повідомленою суду.
Однак, вказана причина неотримання не є тотожною із підставою повернення "за закінченням терміну зберігання" та стосується також повернення ухвали суду.
Отже, надана відповідачем практика судів стосовно ненадання позивачем доказів надсилання на його адресу листів, у зв`язку з поверненням відправлень назад адресату за закінченням терміну зберігання, не може бути застосована як аналогічна правовідносинам, що склались між сторонами в даній справі, оскільки стосується судових викликів, в даному ж випадку мова йде про вимоги.
В свою чергу, з боку позивача також надано судову практику щодо повідомлення та направлення листів на дійсну адресу, зазначену відповідачем в договорі та в Єдиному державному реєстрі, де вказано, що повернення листів з відміткою "за закінченням терміну зберігання" є достатнім, щоб вважати повідомлення "належним" (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №800/547/17 (П/9901/87/18)).
Судами першої та апеляційної інстанції проаналізовано згадану постанову та встановлено, що предметом її дослідження було звільнення прокурора, який також посилався, що не отримував листи дисциплінарного органу, у зв`язку з наявною відміткою "за закінченням терміну зберігання". У зазначеній постанові суд вказав, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення "належним". При цьому отримання зазначених листів перебуває поза межами контролю відправника, а тому не може свідчити про неправомірність її дій. 
Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 26.04.2021 у справі №916/335/18т та ін.).
Таким чином, в сукупності всіх поданих сторонами постанов та можливості їх застосування до правовідносин, які склались між сторонами в цій справі та щодо надсилання вимоги (претензії), суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується судова колегія, що відповідач належним чином повідомлений про необхідність поставки товару та повернення коштів.
Вказані відповідачем обставини спростовуються також офіційними даними, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
За приписами статей 1, 9, 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" для державної реєстрації створення юридичної особи (у тому числі в результаті виділу, злиття, перетворення, поділу), подається заява про державну реєстрацію створення юридичної особи.
У Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про юридичну особу, зокрема, про її місцезнаходження (пункт 10 частини 2 статті 9 Закону).
Згідно зі статтею 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Тобто, офіційне місцезнаходження повідомляється особою для забезпечення комунікації та зв`язку із нею зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.
Отже, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу, в даному випадку відповідача.
Також підлягає спростуванню і твердження відповідача, що у своїх відправленнях позивач невірно вказує номер контактного телефону НОМЕР_2 . Згідно з наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в графі "Інформація для здійснення зв`язку" вказані два номери телефонів, в тому числі номер, який зазначений в рекомендованих повідомлення про відправлення, а саме: +38(067)649-82-80.
Наведені вище обставини про направлення двох вимог спростовують ще одне твердження відповідача про те, що позивачем не використано процедуру досудового врегулювання спору.
Крім того, місцевий господарським суд вірно зазначив, що чинне процесуальне законодавство не вимагає досудового врегулювання спору за договором поставки, однак позивач скористався всіма можливими альтернативними способами врегулювання спору, зокрема, відправлення вимоги про поставку товару та в подальшому вимоги про повернення грошових коштів, і лише потім звернувся з відповідним позовом до суду.
Щодо посилань відповідача на підставу у відмові в задоволенні позову, у зв`язку з відсутністю заявок з боку позивача, як це передбачено пунктом 5.2 договору, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
За умовами пункту 5.2 договору поставка товару, визначеного в рахунках (накладних), здійснюється на підставі заявок покупця оформлених належним чином.
У той же час, аналізуючи правовідносини сторін з виконання договору від 27.01.2020 №5 та процедуру здійснення поставок, будь-які форми обумовлення виду заявок сторонами не погоджено. Зі своєї сторони відповідач також не надав обґрунтованих пояснень з цього приводу та затверджених форм заявок, або заявок, на підставі яких здійснювалась поставка товару на суму 4 085 060,00 грн, оскільки товар (етанол) постачався на виконання договору, згідно з отриманою передоплатою.
Слід зазначити, якщо брати до уваги заперечення відповідача стосовно того факту, що здійснення поставок мало відбуватись на підставі заявок, то як встановлено судом, 20.03.2023 позивачем додатково відправлялась вимога з проханням здійснити поставку товару на суму 1 652 440,00 грн протягом 7 календарних днів з моменту її отримання в порядку статті 530 ЦК України.
В свою чергу, на виконання пункту 6.1.1 відповідач, зі свого боку, також не повідомляв позивача про готовність до поставки, обумовленої та оплаченої кількості товару, хоча сам факт надходження на рахунок ТДВ "Узинський цукровий комбінат" грошових коштів ним не заперечується.
З огляду на наведене, враховуючи, що сума неповернутої відповідачем попередньої оплати складає 1 652 440,00 грн, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про повернення цих коштів позивачу або поставки товару на вказану суму, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про порушення прав та інтересів позивача, а також законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача даної суми попередньої оплати, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Доводи відповідача, що позивач не зареєстрував розрахунок коригування у ЄРПН відхиляються колегією суддів, оскільки вказане питання не є предметом дослідження цього спору.
Щодо додаткового рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2023 у справі №911/1315/23 колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).
Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас, згідно з частиною 1 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому, відповідно до статті 74 ГПК України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
За приписами пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства, віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з позовом позивачем вказано, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу адвоката складає 50 000,00 грн.
01.12.2022 між адвокатом Братцевою Надією Сергіївною та ТОВ "Органік-Дніпро" (клієнт) укладено договір про надання професійної правової допомоги, за умовами якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання щодо надання правової допомоги клієнту.
Згідно з пунктом 3.2 договору розмір, порядок обчислення (фіксований, погодинний тощо) та порядок сплати гонорару адвоката за виконання доручення клієнта узгоджується сторонами та визначається у додатку до цього договору, який є його невід`ємною частиною.
01.04.2023 між сторонами укладено додаток №1 до договору, в якому сторони домовились, що предметом юридичних послуг адвоката, відповідно до цього додатку №1, є надання правової допомоги клієнту з питань супроводження в суді першої інстанції судового спору за позовом ТОВ "Органік-Дніпро" до ТДВ "Узинський цукровий комбінат" про стягнення грошових коштів у сумі 1 652 440,00 грн, сплачених на виконання договору поставки від 27.01.2020 №5, що буде підготовлений та поданий адвокатом до Господарського суду Київської області.
Адвокат, в рамках пункту 1.2 додатку №1 та договору, зобов`язується забезпечити виконання всіх дій, необхідних для подання та прийняття судом першої інстанції до розгляду позовної заяви, суть та предмет якої зазначений в пункті 1 цього додатку, а саме: визначення підстав і предмету позову, визначення та збір доказів на обґрунтування позовних вимог, підготовка додатків позовної заяви, складання позовної заяви тощо.
Відповідно до пункту 1.3 додатку адвокат зобов`язується забезпечити виконання всіх дій, необхідних для супроводження в суді першої інстанції судового спору, суть та предмет якого зазначений у пункті 1 цього додатку; а саме: забезпечення ознайомлення з всіма матеріалами справи; забезпечення підготовки всіх необхідних процесуальних документів рамках захисту інтересів клієнта в суді першої інстанції, підготовка необхідних відповідно до стадії процесуальних документів: відповідей на відзив, заперечень, уточнень, заяв, скарг, клопотань, тощо; забезпечення представництва інтересів клієнта в засіданнях суду першої інстанції, при необхідності в рамках цього спору перед громадянами, юридичними особами, тощо.
Пунктом 2 додатку №1 до договору, сторони погодили, що вартість юридичних послуг за пунктами 1.1-1.3 цього Додатку складає 35 000,00 грн без ПДВ.
Клієнт зобов`язується сплатити вартість юридичних послуг, що зазначена в пункті 2 цього додатку на користь адвоката на протязі 10 календарних днів з дати винесення рішення за реквізитами, що вказано в цьому додатку №1 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги (пункт 3 додатку №1).
19.09.2023 між сторонами складено та підписано акт приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги на суму 35 000,00 грн, яка складаються з:
- консультації з юридичним аналізом підстав подання позову до ТДВ "Узинський цукровий комбінат" про стягнення грошових коштів у сумі                         1 652 440,00 грн, з дослідженням нової судової практики з цього питання та формування правової позиції - 4 000,00 грн;
- підготовки позовної заяви - 6 000,00 грн;
- підготовки письмових пояснень по справі - 5 000,00 грн;
- підготовки клопотання про долучення доказів по справі - 2 000,00 грн;
- участі у 4 судових засіданнях - 18 000,00 грн.
Клієнт не має претензій до адвоката щодо наданої професійної правничої допомоги (пункт 2 акта).
З матеріалів справи вбачається, що надані адвокатським об`єднанням послуги з правової допомоги оплачені позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією від 18.09.2023 №37 на суму 35 000,00 грн.
Суд апеляційної інстанції звертається до правової позиції, яка є сталою та підтверджується, зокрема, постановами Верховного Суду у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18 про те, що витрати за надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що у суді першої інстанції відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в обґрунтування якої посилається на те, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 35 000,00 грн за участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції та написання позовної заяви про стягнення заборгованості є необґрунтованими та неспіврозмірними зі складністю справи та просить відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу в розмірі     35 000,00 грн повністю.
За висновком суду першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, заявлена в описі наданих адвокатом послуг позиція (участь адвоката в судових засіданнях) не в повній мірі відповідає критерію реальності, оскільки судові засідання, які відбулись в даній справі тривали від 3 до 37 хвилин, до того ж проводились в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, тому вартість 4 судових засідань в сумі 18 000,00 грн з розрахунку 1 судове засідання          4 500,00 грн є значно завищеною сумою, оскільки адвокат не витрачав час на дорогу до судових засідань та у зворотному напрямку, очікування засідань, тощо. Також місцевий господарський суд взяв до уваги, що спір у цій справі для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, не характеризується наявністю виключної правової проблеми або значним суспільним інтересом. Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України та ГК України. Великої кількості законів та підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом, і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Незважаючи на значну ціну позову 1 652 440,00 грн, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження б яких адвокат витратив значний час. Суд першої інстанції також врахував, що нормативно-правове регулювання спірних правовідносин у справі не змінювалося.
Господарський суд міста Києва, розглянувши заяву позивача про стягнення витрат на правову допомогу адвоката, з урахуванням заяви відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, керуючись критеріями реальності (дійсності та необхідності) наданих послуг, пов`язаності цих послуг з розглядом справи та розумності їх розміру, враховуючи заперечення ТДВ "Узинський цукровий комбінат" стосовно розміру правничої допомоги, дійшов вірного висновку, що розумним та справедливим буде відшкодування позивачу витрат на правову допомогу в розмірі 25 000,00 грн.
Таким чином, на переконання колегії суддів, місцевий господарський суд, ухвалюючи спірне додаткове рішення, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви позивача про стягнення витрат на правову допомогу адвоката та стягнення з відповідача на користь позивача, з урахуванням поданої відповідачем заяви про зменшення розміру адвокатських витрат, 25 000,00 грн.
Інші доводи апеляційних скарг, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.
Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.
В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.
При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянтів, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення позову.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2023 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2023 у справі №911/1315/23 ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційні скарги ТОВ "Узинський цукровий комбінат" задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат
Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2023 у справі №911/1315/23, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.
Розподіл судових витрат у зв`язку з розглядом апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2023 у справі №911/1315/23 судом не здійснюється, оскільки сплата судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення Законом України "Про судовий збір" не передбачена.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" на рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2023 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2023 у справі №911/1315/23 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2023 у справі №911/1315/23 залишити без змін.
3. Додаткове рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2023 у справі №911/1315/23 залишити без змін.
4. Поновити дію додаткового рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2023 у справі №911/1315/23.
5. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2023 у справі №911/1315/23 покласти на Товариство з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат".
6. Матеріали справи №911/1315/23 повернути до Господарського суду Київської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст рішення складено та підписано суддями - 22.12.2023.

Головуючий суддя                                                                      Л.Г. Сітайло 

Судді                                                                                          С.І. Буравльов

                                                                                          В.В. Шапран