П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 листопада 2023 р. Категорія 105000000	м. Одеса	Справа № 420/21109/23	
Перша інстанція: суддя Василяка Д.К.,
час і місце ухвалення: м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Семенюка Г.В.,
суддів – Домусчі С.Д., Шляхтицького О.І., 

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року по справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови, -

встановиВ:

          Позивач, звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови, мотивуючи його тим, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 по справі № 420/14462/20, з урахуванням постанови Верховного Суду України від 02.06.2023, ОСОБА_1 08.06.2023 проведено перерахунок пенсії по інвалідності з 01.03.2018 без обмеження її максимального розміру. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2023 становить 40254, 00 грн. Перерахунок пенсії на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 по справі № 420/14462/20 проведено за період з 01.03.2018 по 30.06.2023, але доплата пенсії за період з 01.12.2019 відсутня, оскільки після виконання рішення суду по справі 420/6641/22 перерахунок пенсії проведено з 01.12.2019 без обмеження її максимальним розміром. Сума доплати за період з 01.03.2018 по 30.11.2019 з урахуванням фактично виплачених сум склала 9452, 52 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління.
          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №72206918 від 26.07.2023 року про накладення штрафів в розмірі 5100 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Відділу Примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судові витрати у розмірі 2684, 00 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду в частині неправомірного стягнення судових витрат.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що позивачем у даній справі є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, територіальний орган Пенсійного фонду України, а тому, підпадає під визначення суб`єкта владних повноважень згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України. Таким чином, при розподілі судових витрат у даній справі підлягають застосуванню правила ч. 2 ст. 139 КАС України та при задоволенні позову ГУПФУ в Одеській області з відповідача підлягають стягненню виключно судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року у справі №420/14462/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів, -   задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження призначеної ОСОБА_1 пенсії по інвалідності максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності без обмеження її максимального розміру з 01.03.2018 року з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
10.07.2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову   про відкриття виконавчого провадження №72206918 з примусового виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду №420/14462/20, виданого 27.06.2023 року.
18.07.2023 року листом вих. №1500-0505-5/97580 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області повідомлено Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про виконання рішення.
Згідно змісту цього листа Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 по справі № 420/14462/20, з урахуванням постанови Верховного Суду України від 02.06.2023, ОСОБА_1 08.06.2023 проведено перерахунок пенсії по інвалідності з 01.03.2018 без обмеження її максимального розміру. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2023 становить 40254, 00 грн. Перерахунок пенсії на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 по справі № 420/14462/20 проведено за період з 01.03.2018 по 30.06.2023, але доплата пенсії за період з 01.12.2019 відсутня, оскільки після виконання рішення суду по справі 420/6641/22 перерахунок пенсії проведено з 01.12.2019 без обмеження її максимальним розміром. Сума доплати за період з 01.03.2018 по 30.11.2019 з урахуванням фактично виплачених сум склала 9452, 52 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.
Також повідомлено, що виплата нарахованої доплати пенсії буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України.
26.07.2023 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №72206918 за невиконання рішення суду на боржника Головне управління Пенсійного фонду України накладено штраф у розмірі 5100 грн. 
Не погоджуючись із вказаною постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що невиконання позивачем судового рішення у справі №420/14462/20 станом на дату винесення оскаржуваної постанови зумовлено відсутністю відповідного та належного фінансового забезпечення та фактичною відсутністю коштів, що не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. З урахуванням викладеного суд вважає, що у відповідача були відсутні підстави для накладення штрафу на позивача. При цьому, суд сягнув з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684 грн.
Оскільки рішення суду першої інстанції не оскаржено в частині висновків про наявність підстав для скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №72206918 від 26.07.2023 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн., тому, на підставі ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), тобто в частині стягнення витрат зі сплати судового збору у розмірі 2684 грн.
Згідно з п. 7 ч. 1  ст. 4 КАС України  суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Відповідно до  ст.132 КАС України  судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Засади розподілу судових витрат визначені  статтею 139 КАС України.
Так, частиною першою  статті 139 КАС України  встановлено загальні правила, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього  Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зокрема, положеннями частини другої  статті 139 КАС України  визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Відповідно до частин шостої та сьомої  статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Зміст наведених положень  КАС України  щодо розподілу судових витрат свідчить про те, що вони  стосуються загального правила компенсації судових витрат стороні, на користь якої ухвалено рішення.
Водночас, процесуальний  закон  визначив обмежений перелік судових витрат, розподіл яких здійснюється у випадку задоволення позову суб`єкта владних повноважень - це виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Зрештою, у контексті відшкодування судового збору у  статтях 139-142 КАС України  законодавець визначив коло суб`єктів розподілу чи повернення судового збору, позаяк у вказаних нормах веде мову про сторін (позивача й відповідача) і третю особу.
Аналіз змісту частин першої-третьої  статті 139 КАС України  дозволяє  зробити висновок про те, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору за будь-яких результатів розгляду справи (задоволення або відмова в задоволенні позову, як повністю, так і частково) не підлягають розподілу за результатом розгляду справи. На користь саме такого тлумачення свідчить зміст частини третьої  статті 139 КАС України, відповідно до якої суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору.
Суд вважає, що такий підхід законодавця до правового регулювання розподілу витрат на сплату судового збору нерозривно пов`язаним із завданням адміністративного судочинства, котре полягає у вирішенні судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2022 року у справі №826/16473/15.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що якщо позивачем виступає суб`єкт владних повноважень, незалежно від результату розгляду справи не підлягають відшкодуванню понесені ним судові витрати, окрім судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.
З огляду на викладене, не підлягають стягненню на користь позивача судові витрати  за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Відповідно до п.4 ч.1  ст. 317 КАС України  передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року підлягає зміні шляхом виключення абзацу 3 резолютивної частини на підставі мотивів, викладених у цій постанові.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), - задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року по справі № 420/21109/23, - змінити шляхом виключення з резолютивної частини абзацу 3 щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Відділу Примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судові витрати у розмірі 2684, 00 грн.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року по справі № 420/21109/23, -  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

          Суддя-доповідач 		Г.В. Семенюк	
          Судді	  	С.Д. Домусчі    О.І. Шляхтицький