ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
(додаткова)
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року	  м. Одеса	Справа № 916/106/23	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Таран С.В.,
Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,
при секретарі судового засідання: Колцун В.В.,
за участю представників:
від Товариства з обмеженою відповідальністю "АФ-ГРУПП" – участі не брали,
від Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ" – Земляков О.А.,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ" б/н від 30.08.2023 (вх.№2738/23 від 31.08.2023) про ухвалення додаткового рішення до постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.08.2023
у справі №916/106/23
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АФ-ГРУПП"
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ"
про стягнення 378 479,98 грн 

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АФ-ГРУПП" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ", в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальній сумі 378479,89 грн, з яких: 226129,09 грн основного боргу, 59873,38 грн інфляційних втрат, 85210,40 штрафних санкцій та 7267,11 грн 3% річних.
За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 23.01.2023 відкрито провадження у справі №916/106/23.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.04.2023 у справі №916/106/23 (суддя Гут С.Ф.) позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АФ-ГРУПП" 29474,89 грн основного боргу, 15670,79 грн інфляційних нарахувань, 20069,53 грн штрафних санкцій, 1818,47 грн 3% річних та 2147,20 грн судового збору; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду Одеської області від 19.04.2023 у справі №916/106/23 в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "АФ-ГРУПП" також звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду Одеської області від 19.04.2023 у справі №916/106/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити у повному обсязі.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В. від 30.08.2023 у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АФ-ГРУПП" відмовлено; апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ" задоволено; рішення Господарського суду Одеської області від 19.04.2023 у справі №916/106/23 в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АФ-ГРУПП" 29474,89 грн основного боргу, 15670,79 грн інфляційних втрат, 20069,53 грн штрафних санкцій, 1818,47 грн 3% річних та 2147,20 грн судового збору скасовано, в решті – залишено без змін; витрати зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "АФ-ГРУПП" та Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ" покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "АФ-ГРУПП"; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АФ-ГРУПП" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ" 4026 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги . 
31.08.2023 до суду апеляційної інстанції надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ" б/н від 30.08.2023 (вх.№2738/23 від 31.08.2023) про ухвалення додаткового рішення, в якій останнє просить стягнути на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю "АФ-ГРУПП" 15000 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 19.04.2023 у справі №916/106/23.
Дана заява мотивована доведеністю понесення Товариством з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ" витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом даної справи в суді апеляційної інстанції, у сумі 15000 грн.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 вирішено розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ" б/н від 30.08.2023 (вх.№2738/23 від 31.08.2023) про ухвалення додаткового рішення у справі №916/106/23 поза межами строку, встановленого частиною третьою статті 244 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану; призначено розгляд даної заяви на 08.11.2023 о 12:00, а також встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю       "АФ-ГРУПП" строк для подання відзиву на вказану заяву до 01.11.2023.
У судовому засіданні 08.11.2023 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ" вищенаведену заяву підтримав; представник Товариства з обмеженою відповідальністю "АФ-ГРУПП" участі не брав, хоча був належним чином сповіщений про дату, час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи (т.ІІІ а.с.62).
Товариство з обмеженою відповідальністю "АФ-ГРУПП" своїм правом не скористалося, відзив на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ" б/н від 30.08.2023 (вх.№2738/23 від 31.08.2023) про ухвалення додаткового рішення у справі №916/106/23 не надало, що в силу вимог процесуального закону не перешкоджає розгляду останньої.
Заслухавши представника Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ", розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ" б/н від 30.08.2023 (вх.№2738/23 від 31.08.2023) про ухвалення додаткового рішення у справі №916/106/23, колегія суддів зазначає наступне.
05.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ" ("Клієнт") та адвокатом Земляковим Олексієм Анатолійовичем ("Адвокат") укладено договір про надання правової допомоги №05-05/2023 (далі – договір №05-05/2023 від 05.05.2023), відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу щодо представництва інтересів Клієнта у суді апеляційної інстанції щодо оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 19.04.2023 у справі №916/106/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АФ-ГРУПП" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ" в обсязі та на умовах, передбачених ним договором, а Клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки, обумовлені сторонами. Адвокат відповідно до узгоджених у пункті 1.1 договору сторонами доручень та у межах цих доручень надає Клієнту правову допомогу, а також представляє Клієнта з усіма правами, які надано законом позивачу (цивільному позивачу та відповідачу), відповідачу, потерпілому, третій особі, свідку, заявнику, скаржнику, боржнику.
В силу пункту 2.1 договору №05-05/2023 від 05.05.2023 цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до виконання сторонами своїх зобов`язань.
За умовами пунктів 3.1, 3.2 договору №05-05/2023 від 05.05.2023 гонорар Адвоката при наданні правової допомоги за даним договором встановлюється у фіксованому розмірі та складає 15000 грн. Клієнт сплачує Адвокату гонорар, зазначений в пункті 3.1 договору, протягом п`яти днів з моменту укладення договору.
На виконання договору №05-05/2023 від 05.05.2023 відповідач сплатив адвокату Землякову Олексію Анатолійовичу грошові кошти у загальній сумі 15000 грн, про що свідчить копія платіжної інструкції №1217 від 07.05.2023.
Згідно з описом робіт (наданих послуг) б/н від 30.08.2023, підписаним адвокатом Земляковим Олексієм Анатолійовичем, останнім у Південно-західному апеляційному господарському суді у справі №916/106/23 станом на 30.08.2023 було надано наступну правничу допомогу: складення апеляційної скарги і направлення її до суду та позивачу (витрачений час – 5 год); ознайомлення з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АФ-ГРУПП" (витрачений час – 1 год); складення відзиву на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АФ-ГРУПП" рішення Господарського суду Одеської області від 19.04.2023 і направлення його до суду та позивачу (витрачений  час – 4 год); участь у судовому засіданні 30.08.2023 (витрачений час – 2 год).
Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ" на рішення Господарського суду Одеської області від 19.04.2023 у справі №916/106/23 та відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АФ-ГРУПП" на рішення Господарського суду Одеської області від 19.04.2023 у справі №916/106/23 від імені відповідача підписані адвокатом Земляковим Олексієм Анатолійовичем, який діяв на підставі ордеру серії ВН№1242196 від 10.05.2023, виданого на представництво даним адвокатом інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ" у Південно-західному апеляційному господарському суді.
У судовому засіданні у даній справі в суді апеляційної інстанції, яке відбулося 30.08.2023, брав участь представник Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ" – адвокат Земляков Олексій Анатолійович, що підтверджується протоколом відповідного судового засідання.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги – домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За умовами частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
В силу статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частин першої, третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частинами першою, другою статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
В силу приписів частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (рішення у справах "East/West Alliance Limited" проти України" та "Ботацці проти Італії").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою, сьомою та дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, враховуючи частини п`яту-сьому, дев`яту статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Аналогічна правова позиція об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладена в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.06.2019 у справі №916/1340/18.
Правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №906/194/18, акцентує увагу на необхідності дослідження документів на підтвердження обсягу витрат на правову допомогу, у тому числі щодо необхідності наявності розрахунку відповідних витрат, а також оцінки можливого фактичного їх понесення, оскільки у зазначеному випадку встановлення факту понесення витрат залежить від доведення факту надання правової допомоги у відповідних обсягах.
Від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, а тому відповідно до вимог чинного процесуального закону цілком достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.
Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується зі сталою правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 15.06.2021 у справі №922/2987/20, від 18.05.2021 у справі №923/121/20, від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від 09.07.2019 у справі №923/726/18 та від 26.02.2020 у справі №910/14371/18.
Крім того, частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним. Відтак, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. 
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21).
Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Даний правовий висновок Верховного Суду викладений в постанові від 28.11.2019 у справі №914/1605/18.
При цьому чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості.
Саме така правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 22.06.2021 у справі №906/698/20.
Колегія суддів вбачає, що на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу у даній справі в суді апеляційної інстанції та розміру останніх Товариством з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ" було надано низку документів, а саме: копії договору про надання правової допомоги №05-05/2023 від 05.05.2023, укладеного між відповідачем і адвокатом Земляковим Олексієм Анатолійовичем, та складеного на його виконання опису робіт (наданих послуг) б/н від 30.08.2023, а також платіжної інструкції №1217 від 07.05.2023 на суму 15000 грн.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, апеляційний господарський суд зазначає, що відповідно до договору №05-05/2023 від 05.05.2023 гонорар адвоката за надання правової допомоги відповідачу у даній справі в суді апеляційної інстанції встановлюється у фіксованій сумі та складає 15000 грн, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:                 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 11.09.2020 у справі №922/3724/19.
Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
Саме такий сталий правовий висновок Верховного Суду викладено в постановах від 28.09.2021 у справі №918/1045/20, від 24.11.2021 у справі №910/17235/20 та від 01.09.2021 у справі №910/13034/20.
У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №923/1121/17 також вказано, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
Колегія суддів зазначає, що жодних клопотань стосовно зменшення заявленої відповідачем до стягнення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом даної справи в суді апеляційної інстанції, від Товариства з обмеженою відповідальністю "АФ-ГРУПП" до Південно-західного апеляційного господарського суду не надходило.
Проаналізувавши опис робіт (наданих послуг) б/н від 30.08.2023, апеляційний господарський суд зазначає про те, що відображена в ньому інформація про характер наданих адвокатом послуг відповідає матеріалам справи (зокрема, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ" та відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АФ-ГРУПП" підписані адвокатом Земляковим Олексієм Анатолійовичем, який також брав участь у судовому засіданні з розгляду вищенаведених апеляційний скарг в суді апеляційної інстанції), при цьому жодного доказу на підтвердження того, що заявлена до стягнення сума витрат відповідача на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям співмірності та розумності, до суду не подано.
Отже, обставини щодо понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15000 грн у зв`язку з розглядом даної справи в суді апеляційної інстанції доведені останнім згідно з положеннями статті 74 Господарського процесуального кодексу України, документально обґрунтовані та відповідають критерію розумної необхідності таких витрат з урахуванням складності справи, у зв`язку з чим відповідна сума підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "АФ-ГРУПП" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ".
З огляду на вищевикладене, враховуючи документальне підтвердження відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10500 грн, понесених ним у зв`язку з апеляційним переглядом рішення Господарського суду Одеської області від 19.04.2023 у справі №916/106/23, беручи до уваги, що зазначена сума є розумною та не має надмірний характер, а позивачем, в свою чергу, не подано клопотання про зменшення розміру вказаних витрат, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ" б/н від 30.08.2023 (вх.№2738/23 від 31.08.2023).
Керуючись статтями 129, 221, 232, 233, 240, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ" б/н від 30.08.2023 (вх.№2738/23 від 31.08.2023) задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АФ-ГРУПП" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БАГІРОВ ШИПІНГ ЕЙДЖЕНСІ" 15000 грн витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ з зазначенням всіх необхідних реквізитів.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 10.11.2023.

Головуючий суддя                                                                       С.В. Таран

Суддя                                                                                           К.В. Богатир

Суддя                                                                                           Л.В. Поліщук