УХВАЛА

24 жовтня 2023 року 
м. Київ

справа №640/1953/22
адміністративне провадження №К/990/33227/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Соколова В.М.,  Єресько Л.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Загороднюка Андрія Григоровича, Єресько Людмили Олександрівни, Соколова Володимира Миколайовича у справі №640/1953/22 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, кадрової комісії Офісу Генерального прокурора з атестації прокурорів та слідчих Генеральної прокуратури України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення і наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 
УСТАНОВИВ:
У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, кадрової комісії Офісу Генерального прокурора з атестації прокурорів та слідчих Генеральної прокуратури України, у якому просила: 
- визнати протиправними дії відповідачів щодо зобов`язання повторного проходження нею третього етапу атестації, а саме повторного написання практичного завдання та проведення співбесіди; 
- визнати протиправним і скасувати рішення кадрової комісії Офісу Генерального прокурора з атестації прокурорів та слідчих Генеральної прокуратури України від 10 листопада 2021 року №1 про неуспішне проходження прокурором атестації ( ОСОБА_1 ); визнати протиправним і скасувати наказ Генерального прокурора від 17 грудня 2021 року №1720ц «Про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу представництва інтересів держави управління організації участі прокурорів в суді Департаменту представництва інтересів держави в суді Генеральної прокуратури України»; 
- поновити позивача на посаді прокурора відділу представництва інтересів держави управління організації участі прокурорів в суді Департаменту представництва інтересів держави в суді Генеральної прокуратури України або на рівнозначній посаді прокурора (яка відповідає раніше займаній посаді) в органі прокуратури України з 05 січня 2022 року;
- стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з дня звільнення до дня винесення рішення у справі.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року змінено мотивувальну частину рішення суду першої інстанції в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2022 року залишено без змін.
Ухвалами Верховного Суду від 04 травня 2023 року, від 26 липня 2023 року, від 03 серпня 2023 року, від 21 серпня 2023 року та від 12 вересня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто особі, яка її  подала.
03 жовтня 2023 року ОСОБА_1 вшосте подано до Верховного Суду касаційну скаргу.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України; клопотання із зазначенням підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів.
23 жовтня 2023 року на адресу Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Загороднюка Андрія Григоровича, Єресько Людмили Олександрівни, Соколова Володимира Миколайовича у справі №640/1953/22.
В обґрунтування заявленого відводу ОСОБА_1 посилається на те, що Шостий апеляційний адміністративний суд в оскаржуваній постанові від 14 лютого 2023 року послався на постанову Верховного Суду у справі №640/2590/20 від 22 грудня 2022 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення суду першої інстанції від 30 серпня 2022 року, яким відмовлено у задоволені позову, змінено та викладено його мотивувальну частину в редакції постанови апеляційного суду. В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва залишено без змін. Водночас, постанову Верховного Суду у справі №640/2590/20 від 22 грудня 2022 року прийнято у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду Загороднюка А.Г., Соколова В.М. та Єресько Л.О.
Заявник зазначає, що спірні правовідносини у справі №640/1953/22 безпосередньо випливають із справи №640/2590/20 та повністю пов`язані між собою, а тому дані судді мають вже заздалегідь сформовану й узгоджену між собою думку по ним, що може свідчити про їх упередженість та необ`єктивність щодо поданої касаційної скарги. 
В підтвердження наведеному, заявник посилається також на ухвалу Верховного Суду у справі №640/1953/22 від 11 жовтня 2023 року, якою залишено без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 , де міститься посилання на постанову Верховного Суду у справі №640/2590/20 від 22 грудня 2022 року та зазначено про надання вищезгаданими суддями оцінки аналогічним попереднім висновкам конкурсної комісії.
Позивач вважає, що ці обставини є такими, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності зазначених суддів Верховного Суду, що є підставою, на його думку, для їхнього відводу на підставі пункту 4 частини першої статті 36 КАС України.
Відповідно до пункту 4 частин першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
За правилами частини першої та третьої статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Розглянувши подану заяву, надаючи оцінку вищенаведеним доводам заявника, суд зазначає наступне.
Відповідно до оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, суди вирішуючи спір, врахували встановлені обставини у справі №640/2590/20 та висновки Верховного Суду за результатами розгляду цієї справи в суді касаційної інстанції (постанова від 22 грудня 2022 року, суддя-доповідач - Загороднюк А.Г., судді: Єресько Л.О., Соколов В.М.,).
Зокрема, суд першої інстанції приймаючи рішення від 30 серпня 2022 року вказав про те, що обставини, про які йдеться в рішенні Комісії від 10 листопада 2021 року №1, оцінювалися судом в межах справи №640/2590/20, рішення в якій набрало законної сили.
Суд апеляційної інстанції, в свою чергу зауважив, що вказані висновки Верховного Суду підлягають обов`язковому врахуванню судом апеляційної інстанції в межах даної справи, позаяк обставини встановлення Комісією невідповідності ОСОБА_1 критеріям етики та доброчесності прокурора є ідентичними з обставинами встановленими Комісією в межах справи №640/2590/20.
Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Відповідно до об`єктивного критерію неупередженість суддів визначається, серед іншого, відсутністю будь-яких сумнівів у їх безсторонності. У контексті цього критерію необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.
Так, наведене саме по собі не свідчить про наявність упередженості, безсторонності чи зацікавленості судді, проте, загалом, може викликати суб`єктивне сприйняття та відтворення учасниками справи даних обставин та негативно вплинути на довіру до суду, що є одним з найважливіших принципів функціонування судової системи в цілому.
Враховуючи, що постанову Верховного Суду у справі №640/2590/20 від 22 грудня 2022 року в якій надавалась оцінка обставинам, про які йдеться в спірному рішенні Комісії від 10 листопада 2021 року №1 у межах цієї справи, прийнято Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Загороднюка А.Г., суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М., такі обставини, вочевидь, можуть викликати у сторін та сторонніх осіб сумніви в неупередженості та безсторонності зазначених суддів у розгляді справи №640/1953/22, у зв`язку з чим зазначені у заяві про відвід обставини та підстави її заявлення, є достатньо вмотивованими та обґрунтованими, тому заява про відвід підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 36, 39-40, 243, 248 КАС України
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Загороднюка Андрія Григоровича, Єресько Людмили Олександрівни, Соколова Володимира Миколайовича - задовольнити.
Відвести суддів Загороднюка Андрія Григоровича, Єресько Людмили Олександрівни, Соколова Володимира Миколайовича від розгляду справи №640/1953/22.
Передати матеріали касаційної скарги №К/990/33227/23 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду та Тимчасовими засадами використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Г. Загороднюк
В.М. Соколов 
 Л.О. Єресько ,
Судді Верховного Суду