СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року                               м. Харків                                    Справа №922/479/22  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя  Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А., 
за участю представників:
від позивача – Скрипка А.А.,
від відповідача – Жаворонкова Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Іноземного підприємства «Малахіт» (вх.№1841Х від 05.09.2023) на рішення Господарського суду Харківської області від 09.08.2023 у справі №922/479/22 (м. Харків, суддя Калантай М.В., повний текст рішення складено 18.08.2023), 
за позовом Іноземного підприємства «Малахіт», м. Полтава,
до Комунального підприємства «Харківводоканал», м. Харків,
про визнання дійсним договору, -

ВСТАНОВИВ:

Іноземне підприємство «Малахіт» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства «Харківводоканал» (надалі - відповідач), в якому просить визнати недійсною односторонню відмову КП «Харківводоканал» від Договору №195/05-ІО-А з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 05.02.2020, укладеним з ІП «Малахіт» та визнати дійсним Договір №195/05-Ю-А з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 05.02.2020, укладений між КП «Харківводоканал» та ІП «Малахіт».
На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що відмова відповідача від продовження дії договору №195/05-ІО-А від 05.02.2020, яка викладена в його листі №14-10/73 від 05.01.2022, є неправомірною, оскільки не відповідає чинному законодавству, а тому просить визнати вказаний договір дійсним.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 09.08.2023 у задоволенні позову Іноземного підприємства «Малахіт» до Комунального підприємства «Харківводоканал» про визнання дійсним договору відмовлено.
Іноземне підприємство «Малахіт» з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 09.08.2023 у справі №922/479/22; ухвали нове рішення у справі №922/479/22 відповідно до якого позовні вимоги ІП «Малахіт» задовольнити та визнати недійсною односторонню відмову КП «Харківводоканал» від Договору №195/05-Ю-А з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 05.02.2020, укладеним з ІП «Малахіт» та визнати дійсним Договір №195/05-Ю-А з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 05.02.2020, укладений між КП «Харківводоканал» та ІП «Малахіт»; стягнути з КП «Харківводоканал» на користь ІП «Малахіт» судові витрати. 
В обґрунтування апеляційної скарги Іноземне підприємство «Малахіт» зазначає наступне: 
- реалізація права суб`єкта природної монополії - КП «Харківводоканал» на односторонню, безпідставну відмову від продовження договору є неправомірною та суперечить приписам діючого законодавства, зокрема, ч.2 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; 
- зазначенням в листі №14-10/73 від 05.01.2022 можливих порушень умов Договору з боку ІП «Малахіт», КП «Харківводоканал» фактично визначило підстави для односторонньої відмови від подальшого виконання Договору, що є порушенням приписів ч.1 ст.188, ч.7 ст. 193 ГК України, ст.525 ЦК України відповідно до яких встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;
- зазначені у листі №14-10/73 від 05.01.2022 порушення, а саме щодо відсутності проектно-технічної документації на водопостачання та водовідведення об`єктів, не обладнання приладом обліку об`єкта за адресою м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1, недопуск представників КП «Харківводоканал» для проведення обстеження мереж водопостачання та водовідведення, неповідомлення виконавця про зміни на об`єкті господарської діяльності спростовуються обставинами викладеними в позовній заяві, запереченнях на відзив та доказами, що були до них додані. 
Системою автоматизованого розподілу справ відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 05.09.2023 для розгляду справи №922/479/22 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гетьман Р.А., судді Склярук О.І., Хачатрян В.С.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Іноземного підприємства «Малахіт» (вх.№1841Х від 05.09.2023) на рішення Господарського суду Харківської області від 09.08.2023 у справі №922/479/22. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/479/22. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Відзив має бути оформлено у відповідності до вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України, якою, зокрема, передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Східним апеляційним господарським судом в умовах воєнного стану, зважаючи на утруднення реалізації учасниками справи прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України рекомендовано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (відзиви, заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд» (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати їх з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду inbox@eag.court.gov.ua Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/ Учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень.
12.09.2023 на виконання вимог ухвали суду від Господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи №922/479/22 (вх.№10965). 
Від Комунального підприємства «Харківводоканал» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№11508 від 25.09.2023), в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу Комунальне підприємство «Харківводоканал» зазначає наступне: 
- у зв`язку з тим, що Позивач допустив порушення умов Договору, які полягали у відсутності проектно-технічної документації на водопостачання та водовідведення об`єктів, які наведені у Договорі (пунктів 68 Договору); не допуску представників КП «Харківводоканал» до проведення обстеження мереж водопостачання та водовідведення (пункти 76-77 Договору); не повідомленні виконавця про зміни на об`єкті господарської діяльності (пункт 78 Договору), Відповідач скориставшись умовою пункту 52 Договору та повідомив позивача про своє небажання продовжувати дію Договору шляхом направлення листа №14-10/73 від 05.01.2022;
- аналіз пункту 52 Договору свідчить про те, що право будь-якої сторони відмовитися від продовження дії договору на наступний річний строк є безумовним та залежить лише від її волевиявлення щодо необхідності продовження дії (пролонгації) договору після закінчення строку, на який його було укладено. При цьому припинення дії Договору відбувається внаслідок закінчення строку дії Договору, а не безпосередньо через відмову сторони від такого договору. Таким чином реалізація права КП «Харківводоканал» на відмову від продовження Договору є правомірною та такою, що відповідає приписам діючого законодавства;
- Договір №195/05-Ю-А від 05.02.2020 станом на момент направлення відповідачем листа №14-10/73 від 05.01.2022 вже був укладений та виконувався сторонами. Відповідач не має заперечень щодо можливості укладення нового договору з Позивачем. 
Також від Комунального підприємства «Харківводоканал» надійшло клопотання (вх.№11509 від 25.09.2023), в якому просить долучити до матеріалів справи відзив на апеляційну скаргу та докази направлення відзиву на апеляційну скаргу позивачу.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 призначено справу №922/479/22 до розгляду на « 06» листопада 2023 р. о 09:45 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132. Повідомлено учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Роз`яснено учасникам справи, що в умовах дії режиму воєнного стану, з міркувань безпеки та враховуючи приписи ст.3 Конституції України, розгляд апеляційної скарги може бути перенесений на іншу дату. Запропоновано учасникам справи заздалегідь визначитися із бажанням та можливістю взяти участь у судовому засіданні, про що письмово повідомити Східний апеляційний господарський суд. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд» (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати їх з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду inbox@eag.court.gov.ua. Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/ Звернуто увагу учасників судового провадження, що з введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 №3200-IX передбачені процесуальні наслідки недотримання вимог статті 6 ГПК України.
Представником Іноземного підприємства «Малахіт» - Скрипкою А.А. було надано суду апеляційної інстанції клопотання (вх.№13531ел.14076 від 06.11.2023) про його участь у судовому засіданні, призначеному на 06.11.2023 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.11.2023 задоволено клопотання представника Іноземного підприємства «Малахіт» - Скрипки А.А. про його участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/479/22, яке відбудеться « 06» листопада 2023 р. о 09:45 год. у залі судового засідання №132 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів представника, який подав вказану заяву. Судове засідання у справі №922/479/22, яке відбудеться « 06» листопада 2023 р. о 09:45 год. ухвалено провести за участю представника Іноземного підприємства «Малахіт» - Скрипки А.А. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Повідомлено представника Іноземного підприємства «Малахіт» - Скрипки А.А., що Інструкція користувача підсистеми відеоконференцзв`язку розміщена на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua, та роз`яснити, що для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду особі необхідно використовувати комп`ютерну техніку або смартфони з доступом в мережу Інтернет, які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення; за 10 хвилин до початку судового засідання представник зобов`язаний зайти та авторизуватися в системі відеоконференцзв`язку, активувати технічні засоби (мікрофон, навушники та камеру), перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою системи відеоконференцзв`язку та очікувати запрошення секретаря судового засідання до участі в судовому засіданні.
У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 06.11.2023 представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити її в повному обсязі. Представник відповідача проти вимог скарги заперечив, просив оскаржуване рішення суду залишити в силі.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, 05 лютого 2020 року між відповідачем, як виконавцем, та позивачем, як споживачем, укладено Договір №195/05-Ю-А з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (надалі - Договір), за умовами якого виконавець зобов`язується надавати споживачеві послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, передбачених договором.
Додатком 1 до Договору передбачено, що послуги надаються відповідачем у нежитлових приміщеннях позивача за адресами: вул.Академіка Павлова, 120, вул.Морозова, 13, вул. Мала Панасівська, 1, вул.Чуваська, 6 у м.Харкові.
Позивачем до позовної заяви додано відповідні договори оренди, на підставі яким він є орендарем нежитлових приміщень в будинках, розташованих за вищевказаними адресами.
Пунктом 52 Договору встановлено, що він укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на один рік.
Таким чином, сторонами було погоджено, що Договір діє до 05.02.2021, але може бути пролонгований на наступний рік у випадку відсутності письмового повідомлення однією із сторін про відмову від договору, яке має бути зроблено за один місяць до закінчення строку дії договору.
Як свідчать матеріал справи, відповідач, посилаючись на пункт 52 Договору, повідомив позивача про своє небажання продовжувати дію Договору шляхом направлення листа №14-10/73 від 05.01.2022.
Своє рішення не продовжувати дію Договору на наступний рік відповідач обґрунтував тим, що позивач допустив порушення умов Договору, які, на його думку, полягали у відсутності проектно-технічної документації на водопостачання та водовідведення об`єктів, які наведені у Договорі (пунктів 68 Договору); не обладнанні в установленому порядку засобами обліку води власних систем водопостачання з усіх джерел (пункт 73 Договору); не допуску представників КП «Харківводоканал» до проведення обстеження мереж водопостачання та водовідведення (пункти 76-77 Договору); не повідомленні виконавця про зміни на об`єкті господарської діяльності (пункт 78 Договору).
Позивач, з відмовою відповідача від продовження дії Договору не погодився. Вважає, що лист №14-10/73 від 05.01.2022 прямо вказує на наміри відповідача в односторонньому порядку відмовитись від Договору. Посилаючись на норми статтей 188, 193 ГК України та статтей 525, 629, 654 ЦК України, позивач зазначає, що за загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак, окремі види договорів допускають можливість одностороннього розірвання договору. Крім того, право сторони на одностороннє розірвання договору може бути встановлене законом або безпосередньо у договорі. У випадках, коли право на односторонню відмову у сторони відсутнє, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін. Однак пункт 52 Договору не містить переліку умов порушення яких може слугувати підставою для розірвання, зміни або відмови від Договору, а зазначені в листі КП «Харківводоканал» №14-10/73 від 05.01.2022 підстави є необґрунтованими, оскільки позивачем не було допущено вказаних у даному листі порушень умов Договору.
У зв`язку з цим, позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з даним позовом, в якому просить визнати недійсною односторонню відмову КП «Харківводоканал» від договору, яка викладена у його листі №14-10/73 від 05.01.2022 та визнати Договір №195/05-Ю-А від 05.02.2020 дійсним.
Суд першої інстанції вважає правомірними дії відповідача щодо відмови від продовження Договору, про що він повідомив позивача у своєму листі №14-10/73 від 05.01.2022, а сам Договір є таким, що припинив свою дію внаслідок закінчення строку, на який його було укладено. Стосовно наведених у вказаному листі порушень договірних умов, які, на думку відповідача, були допущені позивачем, суд зазначає, що ані умови пункту 52 Договору, ані вищевказані норми законодавства не зобов`язують виконавця доводити наявність таких порушень для виникнення у нього права на відмову від пролонгації договору. За таких обставин, в контексті даного спору обставини щодо дотримання чи недотримання позивачем зобов`язань, передбачених пунктами 68, 73, 76, 77, 78 Договору, не мають значення для з`ясування питання щодо наявності у відповідача права на відмову від продовження дії (пролонгацію) договору на наступний рік. Суд також зауважив, що вказане у пункті 52 Договору право сторони на відмову від договору не можна ототожнювати з правом на одностороннє розірвання договору та правом на односторонню відмову від виконання договірних зобов`язань, які передбачені частиною 1 статті 188 та частиною 7 статті 193 ГК України, на чому помилково наполягає позивач у позові. Суд не погодився із доводами позивача про те, що відповідач своїм листом №14-10/73 від 05.01.2022 порушив приписи частини 2 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» оскільки Договір №195/05-Ю-А від 05.02.2020 станом на момент направлення відповідачем листа №14-10/73 від 05.01.2022 вже був укладений та виконувався сторонами. При цьому, у своєму листі відповідач не висловлює будь-яких заперечень щодо можливості укладення нового договору з позивачем. Надання відповідачем послуг після направлення листа про відмову від договору було обумовлено лише необхідністю виконання ухвали суду про забезпечення позову, а тому воно не може бути розцінене судом як зміна наміру відповідача відмовитися від продовження дії Договору чи погодження відповідача з «дійсністю» Договору. Вказане стало підставою для відмови у задоволенні позову. 

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне. 
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.
Відповідно до ч.1 ст. 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.
Статтею 181 ГК України визначено, що господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ч. 3 ст. 179 ГК України встановлено, що укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.
Також суд зазначає, що свобода договору, закріплена у статтях 6, 627 ЦК України, яка полягає у тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, не є безмежною.
У разі якщо актом цивільного законодавства передбачена обов`язковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК України).
Згідно з положеннями статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.
Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Положеннями статті 907 Цивільного кодексу України передбачено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.
Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 20.04.2023 у справі №910/18029/21, незважаючи на односторонній характер дій особи, вони можуть породжувати певні правові наслідки як для цієї особи, так і для інших осіб.
Таким чином, правочин вважається одностороннім у тому разі, коли до виникнення цивільних прав та обов`язків призводить волевиявлення одного суб`єкта цивільного права.
За змістом положень ч.3 ст.202 ЦК України одностороння відмова від договору за загальним правилом кваліфікується як односторонній правочин, оскільки вона є волевиявленням особи, спрямованим на виникнення юридичних наслідків цивільно-правового характеру.
Пунктом 52 Договору встановлено, що він укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на один рік.
Таким чином, сторонами було погоджено, що Договір діє до 05.02.2021, але може бути пролонгований на наступний рік у випадку відсутності письмового повідомлення однією із сторін про відмову від договору.
Тобто вказаним пунктом передбачено саме право сторін на відмову від договору (відмову від його пролонгації), яка повинна бути зроблена у певний термін. Можливість односторонньої відмови від виконання договірних зобов`язань або право одностороннього розірвання договору за вказаним пунктом не передбачена.
Отже, щоб одностороння дія сторони була кваліфікована, як відмова від продовження дії договору, одна із сторін повинна письмово повідомити іншу про відмову від договору за один місяць до закінчення строку дії такого договору. 
Як вже було зазначено вище, відповідач направив позивачу лист №14-10/73 від 05.01.2022, в якому повідомив останнього про своє небажання продовжувати дію Договору.
Східний апеляційний господарський суд зазначає, що за загальним правилом одностороння відмова від договору вважається такою, що відбулася, якщо сторона договору направила відповідну заяву (лист, повідомлення) надавши суду докази такого направлення та отримання її іншою стороною.
Відповідно до п.96 Договору сторони погодились, що повідомлення та інші документи, що будуть здійснюватись сторонами, вважаються врученими належним чином, якщо вони: 1) були надіслані на зазначені в цьому договорі адреси для листування споживача або виконавця, що зазначені у цьому договорі; 2) були вручені особисто уповноваженому представнику сторони. В такому випадку представник сторони, якому було вручено повідомлення, зобов?язаний підписати отримане повідомлення (інший документ) або розписатися на примірнику іншої сторони із зазначенням свого прізвища, ім?я та по батькові та дату отримання. 3) були направлені за допомогою засобів поштового зв?язку цінним листом з описом вкладення. В такому випадку повідомлення (інший документ) вважається отриманим стороною за спливом 14 календарних днів від дати такого відправлення; 4) були направлені на адреси електронної пошти сторін, що визначені в цьому договорі у формі відсканованих копій підписаних сторонами документів. 
Матеріали справи свідчать, що лист №14-10/73 було направлено за допомогою засобів поштового зв?язку цінним листом з описом вкладення. 
Отже, в силу п. 96 Договору у разі направлення повідомлення (листа) за допомогою засобів поштового зв?язку цінним листом з описом вкладення, таке повідомлення (інший документ) вважається отриманим стороною за спливом 14 календарних днів від дати такого відправлення.
Матеріали справи свідчать і сторони не заперечують, що позивач отримав лист №14-10/73 – 13.01.2022. 
Таким чином колегія суддів констатує, що повідомлення за місяць до закінчення строку дії договору (05.02.2022) не відбулося в порушення умов договору та чинного законодавства. Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що дії з односторонньої відмови від договору є неправомірними, у зв`язку з чим позовна вимога в частині визнання недійсною односторонньої відмови КП «Харківводоканал» від Договору №195/05-ІО-А – підлягає задоволенню. 

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що своє рішення не продовжувати дію Договору на наступний рік відповідач обґрунтував тим, що позивач допустив порушення умов Договору, які, на його думку, полягали у відсутності проектно-технічної документації на водопостачання та водовідведення об`єктів, які наведені у Договорі (пунктів 68 Договору); не обладнанні в установленому порядку засобами обліку води власних систем водопостачання з усіх джерел (пункт 73 Договору); не допуску представників КП «Харківводоканал» до проведення обстеження мереж водопостачання та водовідведення (пункти 76-77 Договору); не повідомленні виконавця про зміни на об`єкті господарської діяльності (пункт 78 Договору).
Тобто, зазначенням у листі №14-10/73 від 05.01.2022 можливих порушень умов договору з боку позивача, відповідач фактично визначив підстави для односторонньої відмови від подальшого виконання договору, що є порушенням приписів ч.1 ст.188, ч.7 ст.193 ГК України, ст.525 ЦК України відповідно до яких встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до інформації зведеного переліку суб?єктів природних монополій, розміщеного на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України (http://www.amc.gov.ua), встановлено, що Комунальне підприємство «Харківводоканал» (код ЄДРПОУ 03361715, 61013, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 2), включено до зведеного переліку суб?єктів природних монополій на території Харківської області (значиться під №17). 
На підставі даних, оприлюднених на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України та сформованих станом на 30.11.2020 року, Комунальне підприємство «Харківводоканал» займає монопольне становище на ринку централізованого водопостачання в межах території Харківської області (включаючи м. Харків), на якій розташовані мережі водопостачання, що перебувають у його власності та/або користуванні. 
Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов?язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. 
Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов?язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов?язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. 
Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо продовження дії договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, добросовісність надавача послуг по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є отримувач послуг, який не має альтернатив вибору іншого надавача послуг. 
Ураховуючи наведене, з?ясування цих обставин є важливим у наданні оцінки діям сторін у контексті виконання ними вимог, передбачених законом та договором. Проте, вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції не дослідив відповідні обставини та не дав їм належної правової оцінки.

Стосовно вимоги позивача визнати дійсним Договір №195/05-Ю-А з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 05.02.2020.
Як було встановлено вище, судом визнано дії з одностороннього розірвання договору протиправними. Вимога про визнання договору дійсним є похідною від позовної вимоги про визнання дій відповідача неправомірними. З огляду на відсутність письмового повідомлення про відмову від договору за місяць до дати закінчення його строку, договір в силу п.52 є таким, що продовжує свою дію (тобто є дійсним). 
Дії відповідача пов`язані з відмовою від договору в односторонньому порядку, вчинені з порушеннями норм діючого договору та чинного законодавства, порушують права позивача.
У зв`язку з чим позовні вимоги про визнання договору дійсним, тобто продовженим суд вважає такими, що узгоджуються із положеннями Цивільного та Господарського кодексів України щодо способу захисту порушеного права як відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання.
Тому позовні вимоги є законними й обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному рішення, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі учасникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Ураховуючи те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та прийняття нового судового рішення про задоволення позову, тому у відповідності до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Крім того, колегія суддів зазначає, що апелянт мав сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у даній справі в розмірі 7443,00 грн за дві вимоги немайнового характеру.  
В процесі судового розгляду колегією суддів встановлено недоплату у розмірі 3721,50 грн.
Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» №7 від 17.05.2011р., у випадку несплати судового збору у встановленому законом розмірі суд стягує недоплачену суму збору за результатами апеляційного провадження.
Отже, оскільки колегія суддів встановила факт ненадання скаржником доказів сплати суми судового збору у належному порядку і розмірі до матеріалів справи, то у зв`язку із закінченням апеляційного провадження, враховуючи надані суду апеляційної інстанції повноваження, зважаючи на результати апеляційного перегляду та задоволення вимог апелянта, необхідно стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України несплачений розмір судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3721,50 грн.
Керуючись ст.ст.129, 269, 270, п.2 ст.275, п.п.1,2,3 ч.1 ст.277, ст.282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Іноземного підприємства «Малахіт» задовольнити.
Рішення Господарського суду Харківської області від 09.08.2023 у справі №922/479/22 скасувати.
Позов задовольнити повністю. 
Визнати недійсною односторонню відмову КП «Харківводоканал» від Договору №195/05-ІО-А з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 05.02.2020, укладеним між КП «Харківводоканал» та ІП «Малахіт». 
Визнати дійсним (продовженим) Договір №195/05-ІО-А з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 05.02.2020, укладеним між КП «Харківводоканал» та ІП «Малахіт».
Стягнути з Комунального підприємства «Харківводоканал» (61052, Харківська обл., місто Харків, вул. Конторська, будинок 90, код ЄДРПОУ 03361715) на користь Іноземного підприємства «Малахіт» (61054, Харківська обл., місто Харків, вул. Академіка Павлова, будинок 120, код ЄДРПОУ 34756572) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2481,00 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 3721,50 грн.  
Стягнути з Комунального підприємства «Харківводоканал» (61052, Харківська обл., місто Харків, вул. Конторська, будинок 90, код ЄДРПОУ 03361715) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів ГУК Харків обл/мХар Шевченк/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA 758999980313151206082020653; код класифікації доходів бюджету 22030101) 3721,50 грн судового збору за подання апеляційної скарги.  

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20.11.2023. 

Головуючий суддя                                                                    Р.А. Гетьман

Суддя                                                                                           О.І. Склярук  

Суддя                                                                                           В.С. Хачатрян