ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" грудня 2023 р.                                Справа № 925/989/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Демидової А.М.
суддів:            Владимиренко С.В. 
          Ходаківської І.П. 
 
за участю секретаря судового засідання: Котенка О.О.

за участю представників учасників справи:
від позивача: Слинько М.Г. (у режимі відеоконференції)                  
від відповідача-1: не з`явився  
від відповідача-2: не з`явився  
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Балачій Олени В`ячеславівни
на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.04.2023 (повне рішення складено 20.04.2023) (суддя Васянович А.В.)
у справі № 925/989/22 Господарського суду Черкаської області
за позовом Черкаської міської ради
до: 1. Державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Золотоніської міської ради Андрущенко Ірини Сергіївни (відповідач-1);
      2. фізичної особи-підприємця Балачій Олени В`ячеславівни (відповідач-2)
про скасування рішення про державну реєстрацію нерухомого майна та припинення речових прав
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовних вимог
1.          У вересні 2022 року Черкаська міська рада (далі - Черкаська міськрада, позивач) звернулася до Господарського суду Черкаської області з позовом до державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Золотоніської міської ради Андрущенко Ірини Сергіївни (далі - державний реєстратор Андрущенко І.С., відповідач-1) та фізичної особи підприємця Балачій Олени В`ячеславівни (далі - ФОП Балачій О.В., відповідач-2) про скасування рішення державного реєстратора Андрущенко І.С. за індексним № 54468840 від 07.10.2020 про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) за Балачій О.В. на нежитлове приміщення (торгівельний павільйон) загальною площею           50,1 кв.м, розташоване у АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2188128071101 з одночасним припиненням речових прав Балачій О.В. на вказаний об`єкт нерухомого майна та закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вказаний об`єкт.
2.          В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що рішення про державну реєстрацію права власності тимчасової споруди як нежитлової будівлі (нерухомого майна) прийнято державним реєстратором із грубим порушенням вимог чинного законодавства України, що є підставою для його скасування. При цьому, реєстрація тимчасової споруди як об`єкта нерухомого майна порушує інтереси та права територіальної громади м. Черкаси в особі Черкаської міськради як власника земельної ділянки, на якій розміщено нежитлову будівлю.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття
3.          Рішенням Господарського суду Черкаської області від 17.04.2023 у справі                                  № 925/989/22 позов задоволено частково. Скасовано рішення державного реєстратора Андрущенко І.С. за індексним № 54468840 від 07.10.2020 про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) за Балачій О.В. на нежитлове приміщення (торгівельний павільйон) загальною площею 50,1 кв.м, розташоване у АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2188128071101. Стягнуто з державного реєстратора Андрущенко І.С. та ФОП Балачій О.В. на користь Черкаської міськради по               1 240,50 грн судового збору. У решті вимог в позові відмовлено.
4.          Суд першої інстанції виходив з того, що відповідач-2 для проведення державної реєстрації права власності не надав державному реєстратору документів, перелік яких визначений у законі, і які б свідчили про виникнення права власності саме на нерухоме майно та надавали б реєстратору законні підстави для здійснення державної реєстрації відповідного речового права на об`єкт за відповідачем-2. Зазначені обставини, згідно із висновком суду, свідчать, що державна реєстрація права власності проведена реєстратором за відсутності обов`язкових і необхідних документів. Відтак, тимчасова споруда не могла бути зареєстрована державним реєстратором як об`єкт нерухомого майна.
5.          У задоволенні позовної вимоги про одночасне припинення речових прав Балачій О.В. на спірний об`єкт нерухомого майна та закриття розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вказаний об`єкт, суд відмовив, вказавши, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, відповідні права чи обтяження припиняються. Отже, речові права Балачій О.В. на спірне нежитлове приміщення як на об`єкт нерухомого майна припиняються в силу прямої вказівки закону, і для цього не потрібно окремого судового рішення.
6.          Клопотання відповідача-2 про закриття провадження у справі з тих підстав, що спір у цій справі належить до юрисдикції цивільного, а не господарського суду, місцевий господарський суд відхилив. При цьому, суд погодився з доводами позивача, що спірна нежитлова споруда може використовуватися виключно для здійснення підприємницької діяльності, а не для особистих та/або побутових потреб фізичної особи.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
7.          Не погодившись із вказаним рішенням, ФОП Балачій О.В. звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 17.04.2023 у справі № 925/989/22 скасувати; закрити провадження у справі № 925/989/22, оскільки спір не відноситься до юрисдикції господарських судів.
8.          Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності спірне нежитлове приміщення - торгівельний павільйон, належить на праві приватної власності відповідачці як фізичній особі. Вказана обставина не дозволяє розглядати даний спір як спір із суб`єктом господарювання, оскільки під час реєстрації права власності громадянка Балачій О.В. не виступала як фізична особа-підприємець, а правовідносини з реєстрації права власності не є такими, що виникли при здійсненні Балачій О.В. господарської діяльності.
9.          Позивач, згідно з доводами заявниці апеляційної скарги, не надав жодного доказу використання Балачій О.В. спірного павільйону як суб`єктом господарювання для здійснення господарської діяльності, тоді як сама Балачій О.В. такий факт заперечує.
10.          Те, що відповідач-2, що є фізичною особою, не використовує спірне нежитлове приміщення для здійснення господарської діяльності, підтверджується договором позички від 01.03.2022 та актом приймання-передачі від 01.03.2022, на підставі яких спірний торгівельний павільйон був переданий у тимчасове безоплатне користування ОСОБА_2 до 01.03.2023.
11.          На підставі викладеного, скаржниця вважає, що за змістом спірних правовідносин та суб`єктним складом сторін спору, законодавством, що застосовується до цих правовідносин, є цивільне, а тому оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду має бути скасоване, а провадження у справі № 925/989/22 - закрите.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
12.          08.05.2023 матеріали апеляційної скарги ФОП Балачій О.В. на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.04.2023 у справі № 925/989/22 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2023 передані колегії суддів у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.
13.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали справи № 925/989/22; відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою до надходження матеріалів справи з Господарського суду Черкаської області.
14.          Після надходження матеріалів справи з господарського суду першої інстанції, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 зазначену апеляційну скаргу залишено без руху; надано апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги.
15.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Балачій О.В. на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.04.2023 у справі № 925/989/22; розгляд апеляційної скарги призначено на 26.09.2023 о 10:40; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 31.08.2023.
16.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 задоволено клопотання Черкаської міськради про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
17.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 розгляд апеляційної скарги відкладено на 24.10.2023 о 10:40; продовжено строк розгляду апеляційної скарги.
18.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 05.12.2023 о 09:50.
Позиції учасників справи
19.          У відзиві на апеляційну скаргу Черкаська міськрада проти апеляційної скарги заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.
Явка представників учасників справи. Клопотання учасників справи
20.          У судовому засіданні 05.12.2023 взяв участь представник позивача у режимі відеоконференції.
21.          Представники відповідачів у судове засідання не з`явились. Усі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги.
22.          Разом з тим, 30.11.2023 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла заява ФОП Балачій О.В. про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки адвокат Новік В.І. братиме участь у судовому засіданні Черкаського апеляційного суду у справі № 692/1743/19, яка призначена до розгляду на 05.12.2023 о 09:30.
23.           Розглянувши вказану заяву ФОП Балачій О.В. про відкладення розгляду справи, заслухавши думку представника позивача, присутнього в судовому засіданні, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що зазначена заява не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
24.          Відповідно до ч.ч. 11, 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
25.          Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для відкладення розгляду справи.
26.          З урахуванням заяв відповідача-2 від 25.09.2023 та від 23.10.2023 про відкладення розгляду справи, Північним апеляційним господарським судом розгляд даної справи вже відкладався та в судовому засіданні оголошувалась перерва. 
27.          Також, ФОП Балачій О.В. не була позбавлена можливості надати письмові пояснення по справі на електронну адресу суду або через Електронний кабінет в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд", поштою.
28.          Разом з тим, колегія суддів враховує, що матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду апеляційної скарги та ухвалення законного і обґрунтованого рішення відповідно до вимог ст. 236 ГПК України.
29.          При апеляційному розгляді даної справи колегія суддів також враховує положення ст. 129 Конституції України та ст. 2 ГПК України, відповідно до яких одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
30.          За таких обставин, з огляду на необхідність дотримання принципу розумності строків розгляду справи, поважного ставлення до іншого учасника справи (позивача), які бере участь у судових засіданнях, зважаючи на те, що явка представників учасників справи судом не визнавалась обов`язковою, з урахуванням змісту ст.ст. 202, 216, 270 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення заяви ФОП Балачій О.В. про відкладення розгляду справи.
31.          Враховуючи доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні представників відповідача-1 та відповідача-2.
32.          Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував і просив суд залишити її без задоволення.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
33.          29.05.2020 Балачій О.В. звернулася до Управління планування та архітектури департаменту містобудування та Центру надання адміністративних послуг департаменту управління справами Черкаської міської ради із заявою вх. № 01-27/26823 про визначення відповідності намірів розміщення тимчасової споруди за адресою: м. Черкаси, вул. Гагаріна, біля будинку № 39/1 (в комплексі із зупинкою громадського транспорту).
34.          Листом-повідомленням вих. № 01-27/26823 від 21.07.2020 Управління планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради (далі - Управління планування та архітектури) повідомило, що не заперечує можливість розміщення існуючого торговельного павільйону в комплексі із зупинкою громадського транспорту по вул. Гагаріна, біля будинку 39/1.
35.          25.08.2020 Балачій О.В. звернулася до Управління планування та архітектури із заявою вх. № 01-28/47368 про оформлення (переоформлення) паспорту прив`язки тимчасової споруди.
36.          28.08.2020 Управління планування та архітектури оформило ФОП Балачій О.В. паспорт прив`язки тимчасової споруди за № 930.
37.          Державним реєстратором Андрущенко І.С. прийнято рішення за індексним                      № 54468840 від 07.10.2020 про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) за Балачій О.В. на нежитлове приміщення (торгівельний павільйон) загальною площею          50,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1, номер запису про право власності: 38559211, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2188128071101.
38.          За доводами позивача, Балачій О.В. не надавалося містобудівних умов та обмежень, будівельного паспорта на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_1. Крім того, зазначена земельна ділянка відповідачу-2 не надавалося у власність або користування для забудови.
39.          Згідно з листом Управління планування та архітектури від 09.09.2022 № 4032 жодному об`єкту нерухомого майна не присвоювалася адреса: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 29).
40.          У подальшому Балачій О.В. звернулася до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради як розпорядника земель м. Черкаси із заявою вх.           № 01-06/28034 від 30.08.2022 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,0064 га під торгівельний павільйон.
41.          Згідно з проектом тимчасової споруди павільйон представляє собою стаціонарну тимчасову споруду, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей, виконується з полегшених конструкцій та встановлюється без влаштування фундаментів. За призначенням об`єкт відноситься до громадських, зокрема, павільйон - для продажу продтоварів, зупинка для очікування транспорту, не є об`єктом масового перебування людей (т. 1, а.с. 24-28).
42.          Відповідно до акта від 22.09.2022 в ході перевірки встановлено, що за адресою:               АДРЕСА_1, розміщена тимчасова споруда (зупиночний комплекс), яка складається з торгівельного павільйону та накриття. Інші окремо розташовані споруди за вказаною адресою відсутні. Орієнтовні розміри торгівельного павільйону становлять: довжина - 5,4 м, ширина - 2,8 м. Тимчасова споруда виготовлена з металу без улаштування фундаменту (т. 1, а.с. 30).
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
43.          Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
44.          У ч. 3 ст. 277 ГПК України передбачено, що обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення є порушення норм процесуального права, якщо: 1) справу розглянуто неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 3) справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
45.          Також, обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, незалежно від доводів апеляційної скарги, згідно із ч. 2 ст. 278 ГПК України, є порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу.
46.          Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ФОП Балачій О.В. оскаржує рішення суду першої інстанції з підстав порушення правил суб`єктної та предметної юрисдикції та не зазначає інших підстав, з яких вона не погоджується із висновками місцевого господарського суду.
47.          Таким чином, у суду апеляційної інстанції в даному випадку, наявні повноваження перевірити оскаржуване судове рішення лише в частині дотримання правил юрисдикції спору.
48.          З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
49.          Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.
50.          Відповідач-2 вважає, що спір у цій справі належить розглядати за правилами не господарського, а цивільного судочинства. 
51.          Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певну справу належить розглядати за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Звертаючись до суду з позовом, позивач самостійно визначає склад сторін справи, вказуючи відповідачів у справі, визначає предмет та підстави позову. Однак правила розгляду юридичного конфлікту у суді необхідно встановлювати, виходячи з дійсного змісту спірних матеріальних правовідносин та складу сторін таких правовідносин, не обмежуючись сформованим позивачем складом сторін справи.
Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 920/40/19, у пункті 6.8 постанови Верховного Суду від 10.05.2023 у справі № 920/343/22, у пункті 23 постанови Верховного Суду від 02.05.2023 у справі                № 920/225/22, у пункті 5.12 постанови Верховного суду від 24.05.2023 у справі                             № 920/336/22.
52.          Відповідно до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
53.          Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст. 20 ГПК України. Так, за ч. 1 цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці (пункт 6); вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами (пункт 13); інші справи у спорах між суб`єктами господарювання (п. 15).
54.          За змістом ч.ч. 1-3 ст. 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України) під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участю або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.
55.          Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України,                ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18.
56.          Водночас, за змістом ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
57.          Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге, - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі, як правило, є фізична особа).
Разом із цим, критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.
58.          Визначаючи юрисдикцію спору, необхідно зважати як на суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, так і на відповідний суб`єктний склад учасників у цій справі.
Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі № 920/343/22.
59.          У справі, що переглядається, позов стосується наявності у відповідача-2 права на отримання у власність земельної ділянки, наданої для розміщення тимчасової споруди (в комплексі із зупинкою громадського транспорту) під торгівельний павільйон. 
60.          Суд першої інстанції встановив, що спірна земельна ділянка була надана                     ФОП Балачій О.В. на підставі заяви про визнання її намірів розміщення тимчасової          споруди - торгового павільйону з холодильним обладнанням, а в Паспорті прив`язки тимчасової споруди № 930 від 28.08.2020, який став підставою для здійснення реєстрації права власності на спірну земельну ділянку, зазначено, що замовником цього правовстановлюючого документа є Фізична особа-підприємець Балачій О.В.
61.          Відповідно до ст. 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. 
62.          Відповідно до п. 1.3 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 (далі - Порядок), тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Відповідно до п.п. 2.1-2.2 Порядку підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди (додаток 1).
63.          Замовник, який має намір встановити тимчасову споруду, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення тимчасової споруди. 
64.          У свою чергу, відповідно до п. 1.4 Порядку, замовник - суб`єкт господарювання, який реалізує право розмістити тимчасову споруду на підставі паспорта прив`язки.
65.          Крім того, у пояснювальній записці до проекту спірної тимчасової споруди зазначено, що за призначенням об`єкт відноситься до громадських, зокрема, павільйон для продажу продтоварів (розділ І. Загальні положення). Також зазначається, що тимчасова споруда розрахована для торгівлі продовольчими товарами (розділ II. Архітектурно-будівельні рішення). 
66.          З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, а також із висновком місцевого господарського суду стосовно того, що тимчасова споруда, на яку відповідачем-2 зареєстровано право власності на підставі паспорту прив`язки ТС № 930 від 28.08.2020, може використовуватися виключно для здійснення підприємницької діяльності, що виключає її застосування для власних особистих та/або побутових потреб, а відтак і виключає "цивільний" характер спірних правовідносин, оскільки експлуатація тимчасових споруд може здійснюватися виключно суб`єктами господарювання в цілях підприємницької діяльності.
67.          Відповідно до ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються, зокрема, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які зареєстровані відповідно до закону як підприємці, та здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. 
68.          Чинне законодавство не виділяє такого суб`єкта права власності як фізична особа-підприємець та не містить норм щодо права власності фізичної особи-підприємця. Отже, суб`єктом права власності визнається саме фізична особа, яка може бути власником будь-якого майна, крім майна, що не може перебувати у власності фізичної особи. 
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 920/1275/16.
69.          При цьому, правовий статус фізичної особи-підприємця не впливає на правовий режим майна, що перебуває у його власності (постанова Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 807/779/17). 
70.          На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи ФОП Балачій О.В. стосовно того, що право власності на спірний об`єкт зареєстроване нею як за фізичною особою без прив`язки до статусу підприємця.
71.          Також суд апеляційної інстанції відхиляє посилання скаржниці на те, що вона не здійснює підприємницької діяльності, оскільки за договором позички від 01.03.2022 та актом приймання-передачі від 01.03.2022 об`єкт був переданий у тимчасове безоплатне користування ОСОБА_2
72.          Зазначені доводи суд відхиляє, зважаючи на те, що предметом позову є, зокрема, вимога органу місцевого самоврядування щодо скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за відповідачем-2 на тимчасову споруду, тоді як передання спірного павільйону у користування іншій особі для здійснення роздрібної торгівлі на підставі договору позички не змінює зміст правовідносин сторін у цій справі.
73.          Зважаючи на встановлені склад учасників цієї справи, зміст і предмет позову, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що цей спір має розглядатися саме за правилами господарського, а не цивільного судочинства.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
74.          Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
75.          З огляду на викладені обставини, суд першої інстанції ухвалив рішення у цій справі без порушення правил суб`єктної та предметної юрисдикції, а тому підстав для скасування рішення Господарського суду Черкаської області від 17.04.2023 у справі № 925/989/22 та закриття провадження у даній справі відсутні.
Судові витрати
76.          У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Балачій Олени В`ячеславівни залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 17.04.2023 у справі № 925/989/22 залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.
5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.                                                                                                     

Повний текст постанови складено 11.12.2023. 

Головуючий суддя                                                            А.М. Демидова 

Судді                                                                                С.В. Владимиренко

                                                                                І.П. Ходаківська