Справа № 161/15516/23 	Головуючий у 1 інстанції: Пахолюк А. М. 	
Провадження № 22-ц/802/1138/23  	  Доповідач: Федонюк  С. Ю.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
08 грудня 2023 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Матвійчук Л. В., Шевчук Л. Я.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 жовтня 2023 року, 
                                       В С Т А Н О В И В:
У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 жовтня 2023 року провадження у даній цивільній справі зупинено до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.
Не погодившись із даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права , а також не з`ясував усіх обставин справи. Покликається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зупинення провадження у справі, а оскаржувана ухвала порушує права позивача на розумні строки розгляду справи.
Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції мотивував своє судове рішення тим, що відповідач перебуває на військовій службі в складі Збройних Сил України та забезпечує стримування збройної агресії проти України у період воєнного стану, запровадженого у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, отже існують обставини, передбачені ч.1 ст.251 ЦПК України, що унеможливлюють продовження розгляду даної справи та наявність яких є підставою для зупинення провадження у справі. А тому суд, враховуючи, що зупинення провадження у справі з підстав, передбачених ч.1 ст.251 ЦПК України, є обов`язком суду, дійшов висновку, що провадження слід зупинити до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, які переведені на воєнний стан.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.
Згідно з п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 при зверненні до суду вказала, що підставою для подання даного позову стала недостатність у неї коштів на утримання спільної з відповідачем дитини, неналежність її матеріального становища та можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки відповідач на даний час проходить військову службу у Збройних Силах України. 
Вказана позивачкою інформація підтверджена довідкою командира військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2023 року № 1780/1282, з якої вбачається, що молодший сержант ОСОБА_2 перебуває на військовій службі в частині НОМЕР_1 (а.с. 21). Відтак, встановлено, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України.
Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 , який не має у даній справі уповноваженого представника, 17.10.2023 року електронною поштою надіслав до суду першої інстанції клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки він не має можливості приймати участь у судових засіданнях через перебування у Збройних Силах України (в/ч НОМЕР_1 ).
24 лютого 2022 року Президентом України підписано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» неодноразово продовжено строк дії воєнного стану в Україні і він діє до даного часу. Цими Указами воєнний стан введено на всій території України. 
У статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» зазначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
З наведеного випливає, що на дату постановлення оскаржуваної ухвали відповідач був призваний на військову службу відповідно до наказу Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України №2 від 24 лютого 2022 року та зарахований у списки особового складу до військової частини НОМЕР_1 .
Доводи апеляційної скарги судом відкидаються як такі, що суперечать встановленим і описаним вище обставинам справи та встановленим відповідно до них правовідносинам, оскільки п. 2 ч.1 ст.251 ЦПК України визначено обов`язок, а не право суду, зупинити провадження у справі із зазначеної у ньому підстави. Цією нормою не обумовлено можливість зупинення провадження у справі в залежності від певних обставин чи категорії спору, а лише вказано на обов`язок суду зупинити провадження у справі, тим більше – за клопотанням сторони, яка перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан.
Відповідно до ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
До висновку про підставність клопотання сторони у справі щодо зупинення провадження дійшов і Верховний Суд в ухвалі від 29 серпня 2022 року в справі №461/5209/19, оскільки були надані докази перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, то колегія суддів вважала, що заява про зупинення провадження у справі є обґрунтованою та підлягає задоволенню, отже необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан.
Аналогічні правові висновки викладені і в постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року №757/52540/16-ц. 
Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших, утворених відповідно до закону, військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Суд апеляційної інстанції також не бере до уваги покликання в апеляційній скарзі на те, що таким чином порушуються права позивачки на розумні строки розгляду справи, оскільки зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції врахував зазначені обставини та норми законодавства, дійшов вірного висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі з метою захисту прав особи на участь у розгляді справи. 
Отже, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та підстав для її задоволення немає.
З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.
За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд
                                       П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 жовтня 2023 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 08 грудня 2023 року.

Головуючий

Судді