ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9352/23 Справа № 208/4776/23 	  	Головуючий у першій інстанції: Похваліта С. М. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Єлізаренко І.А., Свистунової О.В., 
за участю секретаря                 Сахарова Д.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 липня 2023 року по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс», заінтересовані особи:  ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Гамзатова Аліна Анатоліївна, про заміну сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса,– 
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 липня 2023 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС», заінтересовані особи ОСОБА_1 , Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Гамзатова Аліна Анатоліївна про заміну сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса № 2060 від 14.08.2019 року - відмовлено.
В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс»,посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст.128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.
Місцезнаходження заявника ТОВ «ФК «Омега Фінанс»є м. Київ по вул. Саперне поле, 12, оф. 1007; місце проживання боржника ОСОБА_1  є АДРЕСА_1 . Місцезнаходженням заінтересованої особи ПВ виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. є м.Київ, а місцезнаходженням заінтересованої особи ПН Броварського районного нотаріального округу Гамзатової А.А. є м.Бровари. На день розгляду даної справи на території м. Дніпро, м. Києва, м.Кам`янського та м.Бровари не ведуться активні бойові дії, що свідчить, що поточна обстановка у даних населених пунктах є стабільною. 
У даній справі питання права не становлять особливої складності. Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу, які не з”явились.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а оскаржувану ухвалу змінити в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні заяви, виходячи з наступного.
Встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс»звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса, в якій просить замінити стягувача АТ “Юнекс Банк” на його правонаступника — ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» у виконавчому провадженні №60002756, яке відкрите та перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А. за №2060 від 14.08.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ “Юнекс Банк” заборгованості у розмірі 37536,99 грн.
Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. від 10.09.2019, відкрито виконавче провадження за виконавчим написом нотаріуса №2060 виданим 14.08.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А. відносно ОСОБА_1 про стягнення з неї на користь Акціонерного товариства «Юнекс Банк» заборгованості в розмірі 37536,99 грн (а.с. 6).
28 березня 2021 року на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту №1 до складу якого входять: Права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було - Акціонерне товариство «Юнекс Банк».
Переможцем електронного аукціону є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс», що підтверджується Протоколом електронного аукціону №UA-PS-2021-033193000106-1 від 28.03.2021 (а.с. 15).
31 березня 2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» укладено Договір факторингу №31/03-2021.
Згідно п. 2.1. в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, Фактор зобов`язується за плату передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. Права грошової вимоги вважаються відступленими Фактору в день підписання Акту прийому-передачі прав вимог за умови отримання Клієнтом суми фінансування. Після переходу прав вимоги до Фактора, останній стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває відповідні права вимоги у розмірі, зазначеному в Реєстрі прав вимоги
Отже, відповідно до умов вказаного вище договору про відступлення прав вимоги №31/03-2021 від 31.03.2021 року, право вимоги за кредитним договором №0.994.0518.ФО_К від 21.05.2018 АТ «Юнекс Банк» відступив на користь ТОВ «ФК «Омега Фінанс» (новий кредитор), що підтверджується також копією Додатку №1 (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються) до цього договору (а.с. 7-10, 13)
Як закріплено у статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Відповідно до пункту 1 частини 1статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зі змісту статті 55 ЦПК України вбачається, що заміна особи на правонаступника можлива у таких випадках: у разі смерті фізичної особи; у разі припинення юридичної особи; у разі заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні; в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.
У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, в якій вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Отже, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.
Відповідно до частини 5 статті 15 Закону «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України).
Отже, виконавчий напис нотаріуса є формою захисту цивільних прав та інтересів, що відбувається в певному спеціальному порядку, який є відмінним від інших форм (зокрема й судовій) надання захисту таким правам та інтересам.
Заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
До відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України “Про виконавче провадження” є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвалених у цивільних справах, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів.
Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону України “Про виконавче провадження”, який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.
Зазначений правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21 (провадження № 14-36цс22).
Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Тобто саме нотаріус при вчиненні виконавчого напису перевіряє належність стягувача й у разі зміни сторони правовідношення саме новий учасник і буде стягувачем у новому виконавчому написі за зверненням нової сторони (нового учасника) правовідносин.
За вимогами статті 91 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох років з моменту його вчинення. Поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого напису здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
Вчинення виконавчих написів нотаріусами врегульовано у главі 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.
Згідно з п.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595 (далі - Порядок №296/5), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду.
Відповідно до п.2 глави 16 розділу ІІ Порядку №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Згідно з пп.3.1 п. 3 глави 16 розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
ТОВ «ФК «Омега Фінанс» не надало суду першої інстанції належним чином завіреної копії виконавчого напису нотаріуса №2060, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамазовою А.А. 14.08.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ “Юнеско Банк” суми боргу за кредитним договором №0.994.0518.ФО_К від 21.05.2018 у розмірі 37536,99 грн чи належним чином завіреної копії самого кредитного договору №0.994.0518.ФО_К від 21.05.2018.
Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). 
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). 
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). 
Відповідно до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. 
Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Звертаючись до суду, заявник у заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини. Разом з тим, у своїй заяві до суду  ТОВ «ФК «Омега Фінанс» просив розглянути справу за його відсутності, клопотання про долучення доказів та інших документів не заявляв. 
Крім того, апелянт в апеляційній скарзі не заперечує, що  ТОВ «ФК «Омега Фінанс» було належним чином повідомлене про розгляд справи в суді першої інстанції, що підтверджується довідками про доставку СМС повідомлень про судові засідання на 29.06.2023 та 27.07.2023 (а.с. 38, 42).
Отже, заявник на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина 3 статті 367 ЦПК України). 
Подання доказів після розгляду справи у суді першої інстанції порушує принципи змагальності та диспозитивності сторін, тому колегія не приймає, як доказ, подані апеляційному суду копії виконавчого напису нотаріуса №2060 від 14.08.2019 та кредитного договору №0.994.0518.ФО_К від 21.05.2018, оскільки апелянтом не зазначено обставин неможливості подання вказаних вище доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (а.с. 55, 56-58). 
Виходячи з викладеного, місцевий суд дійшов правильного висновку, що заявником не не надано належних доказів та не доведено, що вимога №630, яка міститься у Реєстрі прав вимоги (а.с. 13) стосується саме виконавчого провадження №60002756, яке відкрите з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №2060, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А. 14.08.2019 року про стягнення певної грошової суми за певним зобов”язанням.
В Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, копія виконавчого напису №2060 від 14.08.2019 чи копія кредитного договору №0.994.0518.ФО_К від 21.05.2018, станом на час розгляду справи, відсутні.
Крім того, ТОВ “ФК “Омега Фінанс” у заяві про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса безпідставно не зазначило в якості заінтересованої особи первинного кредитора - АТ “Юнекс Банк”, який згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не ліквідований. У суді апеляційної інстанції відповідне клопотання заявником також не заявлене, що підтверджується письмовими матеріалами справи.
Колегія суддів звертає увагу, що ТОВ “ФК “Омега Фінанс” не позбавлене можливості звернутись до суду з іншою заявою щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, за іншим обґрунтуванням, із залученням належного кола заінтересованих осіб.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що місцевим судом відкрито провадження та розглянуто заяву про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, однак в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали помилково вказано про розгляд заяви про заміну сторони у виконавчому написі нотаріуса.
Щодо вимоги апеляційної скарги про скасування оскаржуваної ухвали з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 374 ЦПК України визначено перелік повноважень суду апеляційної інстанції.
Відповідно до частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу – без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1–7 частини першої цієї статті.
Отже, відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За результатами аналізу вказаної статті можна зробити висновок, що суд апеляційної інстанції немає процесуальної можливості скасовувати ухвалу, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. У кожному випадку суд апеляційної інстанції повинен перевіряти, чи перешкоджає ухвала суду першої інстанції подальшому провадженню у справі.
Суд апеляційної інстанції не має повноваження на скасування ухвали суду першої інстанції, постановленої за наслідками розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Ухвали, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, повинні бути розглянуті апеляційним судом з ухваленням відповідного рішення по суті.
За таких обставин, наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги, та зміни оскаржуваної ухвали місцевого суду в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» – задовольнити частково. 
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 липня 2023 року – змінити в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса.
В іншій частині ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 липня 2023 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий                                                                        Т.П. Красвітна

Судді                                                                                І.А. Єлізаренко

                                                                               О.В. Свистунова