ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 613/769/20  Номер провадження 22-ц/814/4454/23	Головуючий у 1-й інстанції Уварова  Ю.В.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Кузнєцової О.Ю., Панченко О.О., при секретарі судового засідання: Буйновій О.П., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційними скаргами  ОСОБА_1 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2021 року та додаткове рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 15 лютого 2022 року, за апеляційною скаргою Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» на ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року та на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат», Товариства з обмеженою відповідальністю НВДЦ «Агротех», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення поворотної фінансової допомоги та за зустрічним позовом Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В :
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» (далі - ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Навчальний виробничо-дослідницький центр «Агротех» (далі - ТОВ «НВДЦ «Агротех») і з урахуванням заяви про зміну підстав позову та уточнення позовних вимог просив стягнути з відповідачів на його користь безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 372 000,00 грн.
На обґрунтування позову зазначав, що відповідно до договору № 2 про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги від 09 грудня 2019 року та додаткових угод до цього договору, ним перераховано на користь ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» грошові кошти у загальному розмірі 372 000,00 грн.
Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області № 895 від 24 квітня 2018 року прийнято рішення про приватизацію шляхом продажу на аукціоні об`єкта малої приватизації ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат».
19 грудня 2019 року видано наказ Регіонального відділення Фонду державного майна по Харківській області про приватизацію ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат».
10 січня 2020 року укладено договір купівлі-продажу, а 28 січня 2020 - акт прийому-передачі об`єкта малої приватизації ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» до ТОВ «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех».
Відповідно до частини четвертої статті 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» з дня прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства і до переходу права власності до покупця або припинення приватизації об`єкта приватизації відповідно до частини шостої цієї статті, без згоди органів приватизації такі підприємства (товариства), їх уповноважені органи управління не мають права, зокрема, укладати договори про надання та отримання фінансової допомоги. Якщо дії, передбачені частиною четвертою цієї статті, вчиняються без попереднього погодження з органом приватизації та з покупцем (у період з дати підписання договору купівлі-продажу до переходу права власності до покупця), такий правочин є недійсним.
З огляду на наведене, недійсність договору № 2 про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги від 09 грудня 2019 року з усіма додатковими угодами до нього встановлена законом, отже вони є нікчемними. У такому разі визнання правочину недійсним не вимагається, а належним способом захисту порушеного права є реституція.
З огляду на наведене, ОСОБА_1 просив позов задовольнити.

У серпні 2020 року ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 та просило визнати недійсним договір № 2 про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги від 09 грудня 2019 року.
Зустрічний позов мотивований тим, що 09 грудня 2019 між ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» та ОСОБА_1 в особі повіреного ОСОБА_2 , що діяв на підставі довіреності від 26 березня 2019 року, укладено договір № 2 про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги, згідно з пунктами 1.1., 2.1. якого позикодавець надає позичальнику безвідсоткову зворотну фінансову допомогу в межах суми 70 000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором. Строк надання безвідсоткової зворотної допомоги позичальнику становить чотири календарних місяці з моменту перерахування суми, указаної в пункті 2.1. договору, або ж визначеної в додатковій угоді (пункт 1.3. договору). У подальшому додатковими угодами № 1 від 18 грудня 2019 року, № 2 від 23 грудня 2019 року, № 3 від 03 січня 2020 року, № 4 від 13 січня 2020 року, № 5 від 27 січня 2020 року, № 6 від 03 лютого 2020 року розмір фінансової допомоги поступово збільшувався до кінцевого розміру 372 000,00 грн. Решта умов договору залишалася незмінною.
Наказом Фонду державного майна України від 27 березня 2018 року № 477 затверджено перелік об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2018 році, до якого увійшло ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат». 10 січня 2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях та ТОВ «НВДЦ «Агротех» укладено договір купівлі-продажу ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат», а 28 січня 2020 року - складено та підписано акт приймання-передачі державного майна на виконання вищевказаного договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації.
Разом з тим, на момент укладення вищевказаного договору чинним був Закон України «Про приватизацію державного і комунального майна», відповідно до частини четвертої статті 12 якого з дня прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства і до переходу права власності до покупця або припинення приватизації об`єкта приватизації відповідно до частини шостої цієї статті, без згоди органів приватизації такі підприємства (товариства), їх уповноважені органи управління не мають права укладати договори про надання та отримання фінансової допомоги. У разі вчинення таких дій без попереднього погодження з органом приватизації та покупцем (у період з дати підписання договору купівлі-продажу до переходу права власності до покупця), такий правочин є недійсним.
Листом № 20-05-04750 від 22 травня 2020 року у відповідь на адвокатський запит представника ТОВ «НВДЦ «Агротех», регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях повідомило, що на адресу регіонального відділення не надходили звернення від ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» чи його уповноваженого органу щодо надання згоди на укладення оспорюваного договору, а також додаткових угод до нього.
Вказані обставини є підставою для визнання недійсним договору № 2 про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги від 09 грудня 2019 року.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» на користь ОСОБА_1 372 000, 00 грн.
У задоволенні позову ОСОБА_1 в частині вимог до ТОВ «НВДЦ «Агротех» відмовлено.
У задоволенні зустрічного позову ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Богодухівського районногосуду Харківської області від 15 лютого 2022 року у стягненні витрат на правничу допомогу на користь ОСОБА_1 - відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю НВДЦ «АГРОТЕХ» витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції змінити в частині відмови у задоволенні його позову до ТОВ НВДЦ «АГРОТЕХ» і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнути з ТОВ НВДЦ «АГРОТЕХ» на його користь 372000,00 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач заперечує проти висновку суду про те, що моментом переходу прав до правонаступника юридичної особи слід вважати дату внесення відповідного запису до реєстру, оскільки відображення у реєстрі запису про припинення є стадією завершення злиття та не регулює питання щодо моменту виникнення правонаступництва. При цьому позивач посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 30.01.2019 року у справі №922/516/18 і від 16.06.2020 року у справі №910/5953/17. 
Вказує, що положеннями ст.ст. 104,107 ЦК України не визначений момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється у зв`язку з реорганізацією, тому вважає, що такий момент не може пов`язуватися з внесенням запису до державного реєстру про припинення реорганізованої юридичної особи, що кореспондується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.09.2020 року у справі №296/443/16-ц.
В апеляційній скарзі ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» на ухвалу суду від 21.12.2020 року (на підставі вимог ч. 3 ст. 255 ЦПК України, яка передбачає, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скаргина рішення суду) та на рішення суду від 21.12.2021 року представник адвокат Мартиненко А.М., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду від 21.12.2020 року скасувати і відмовити у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_1 про зміну підстав позову та уточнення позовних вимог, скасувати рішення суду від 21.12.2021 року в частині задоволення вимог про стягнення з Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» на користь ОСОБА_1 372000,00 грн. та в частині відмови у задоволенні зустрічного позову про визнання договору недійсним, ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 у повному обсязі та задовольнити зустрічний позов про визнання договору недійсним, вирішити питання судових витрат.
Апеляційна скарга в частині незаконності та необгрунтованості ухвали суду від 21.12.2020 року мотивована тим, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обгрунтовую вимоги щодо захисту та охоронюваного законом інтересу, як зазначено у постанові Великої палати Верховного Суду від 12.06.2019 року у справі №487/10128/14-ц. Посилається на те, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, а тому у разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань), остранній, виходячи з її змісту, а також зі змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову. Вказує, що фактично заява позивача, подана до суду першої інстанції від 27.11.2020 року, є заявою одночасно про зміну як предета, так і підстави позову, що призвело до розгляду судом зовсім іншого позову, ніж первісно поданого до суду. Вище вказані дії є процесуально недопустимі, оскільки у відповідності до вимог ст. 46 ЦПК України, змінити можна лише або предмет, або підставу позову, а їх одночасна зміна не допускається. Наслідком прийняття судом до розгляду такої заяви ОСОБА_1 стало: зміна предмета позову зі стягнення заборгованості з ДП, пені та штрафу на застосування реституції як наслідку недійсності нікчемного правочину та стягнення безпідставно отриманих коштів як з ДП, так і з ТОВ НВДЦ «АГРОТЕХ».
Апеляційна скарга в частині незаконності та необгрунтованості рішення суду від 21.12.2021 року мотивована тим, що, зважаючи на незаконність одночасної зміни предмета та підстави позову, а також необхідності розгляду судом першої інстанції саме первісних вимог ОСОБА_1 , позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги не підлягають задоволенню внаслідок недійсності такого правочину, оскільки обмеження, передбачені ч. 4 ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» діяли з 24.02.2018 року по 03.02.2020 року, а тому всі укладені без згоди органу приватизації Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях правочини, укладені всупереч цій нормі, є недійсними а заявлена у первісному позові сума заборгованості за договором №2 про надання безвідсоткової зворотної фінасової допомоги є безпідставною, а задоволення зустрічного позову виключить в повному обсязі можливість задоволення первісного позову ОСОБА_1 із зазначених у ньому підстав. Також вказує, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про достатність у матеріалах справи доказів отримання ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» від ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 372000 грн., оскільки ДП такий факт не підтверджував. Меморіальні ордери, що містяться в матеріалах справи, не можуть вважатися доказом зарахування суми грошових коштів на рахунок відповідача, виходячи з положень Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Згідно з п.30.1. ст. 30 вказаного Закону, моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок отримувача або видача їх готівкою, тобто моментом фактичного виконання зобов`язання є саме момент надходження коштів з рахунку боржника на відповідний рахунок отримувача. Меморіальний ордер не є доказом саме зарахування суми грошових коштів на рахунок отримувача, а є доказом списання коштів відповідно до ст. 1 цього Закону. Також вказує на те, що на час складання акту звіряння взаємних розарахунків від 02.03.2020 року ОСОБА_1 вже не мав відповідних повноважень директора ДП внаслідок проведення реорганізації та утворення комісії з реорганізації під головуванням фізичної особи ОСОБА_3 . Також посилається на те, що ОСОБА_1 не є належним позивачем у справі, а тому задоволення позовних вимог на його користь є неможливим, оскільки суд першої інстанції не звернув увагу та не дав правової оцінки угоді від 17.03.2020 року про розірвання договору відступлення права вимоги з огляду на вимоги ч. 4 ст. 653 ЦК України, яка передбачає, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ним за забов`язаннями до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, розірвання договору відступлення прав не призвло до зворотної передачі права вимоги від ОСОБА_2 (нового кредитора) до ОСОБА_1 (первісного кредитора) за відсутності прямої умови договору про це. Вказане є окремою правовою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кіпенко І.С. просить відмовити в апреляційних вимогах представника ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» - адвоката Мартиненка А.М.
Оскаржуване судове рішення вже переглядалося судами апеляційної та касаційної інстанцій.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2021 року в частині стягнення з ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» на користь ОСОБА_1 372 000, 00 грн, стягнення з ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» на користь держави судового збору у розмірі 3 720, 00 грн, відмови у задоволенні зустрічного позову ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та додаткове рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 15 лютого 2022 року в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу на користь ОСОБА_1 скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення.
У позові ОСОБА_1 до ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» про стягнення безвідсоткової зворотної фінансової допомоги у розмірі 372 000, 00 грн відмовлено.
У задоволенні зустрічного позову ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2021 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ НВДЦ «Агротех» залишено без змін.
Додаткове рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 15 лютого 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ НВДЦ «Агротех» витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн залишено без змін.
Додатковим рішенням Полтавського апеляційного суду від 19 вересня 2022 року скасовано ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року.
Постановою Верховного Суду від 02 серпня 2023 року року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Постанову Полтавського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року в частині вирішення первісного позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат», Товариства з обмеженою відповідальністю «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех» про стягнення коштів та додаткове рішення Полтавського апеляційного суду від 19 вересня 2022 року скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Враховуючи наведене вище, предметом апеляційного перегляду в рамках даного провадження є рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2021 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат», Товариства з обмеженою відповідальністю «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех» про стягнення коштів та ухвала Богодухівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року.
Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. На момент розгляду справи в режимі відеоконференції були присутні представники відповідачів, інші учасники, будучи завчасно та належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає апеляційному перегляду даної справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, доходить висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 
Частиною 1 ст.367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно із п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 09 грудня 2019 року ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» в особі директора Тризни О. М. та Тризна Є. М., який діє на підставі довіреності від 26 березня 2019 року в інтересах ОСОБА_1 , уклали договір № 2 про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги у розмірі 70 000,00 грн на строк до 09 березня 2020 року.
Додатковими угодами від 18 грудня 2019 року, 23 грудня 2019 року, 03 січня 2020 року, 13 січня 2020 року, 27 січня 2020 року, 03 лютого 2020 року сума зворотної фінансової допомоги збільшувалася та остаточно становить 372 000,00 грн.
Наказом Фонду державного майна України від 27 березня 2018 року № 477 затверджено перелік об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році, до якого включено ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат».
Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 24 квітня 2018 року № 895 прийнято рішення про приватизацію шляхом продажу на аукціоні об`єкта малої приватизації - ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат».
Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 19 грудня 2019 року № 01192 прийнято рішення про приватизацію об`єкта малої приватизації - ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» шляхом викупу ТОВ «Агротех».

10 січня 2020 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях та ТОВ «НВДЦ «Агротех» уклали договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат».
Згідно з пунктами 5.5., 5.6. договору, покупець (ТОВ «НВДЦ «Агротех») є правонаступником майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» відповідно до законодавства України. Протягом одного року з моменту підписання акту приймання-передачі державного майна товариство зобов`язане провести державну реєстрацію припинення юридичної особи - ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат».
28 січня 2020 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях та ТОВ «НВДЦ «Агротех» склали та підписали акт приймання-передачі державного майна на виконання вищевказаного договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації від 10 січня 2020 року.
Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях № 00299 від 03 лютого 2020 року затверджено результати продажу та завершено приватизацію об`єкта малої приватизації ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат».
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» з 26 лютого 2020 року перебуває в стані припинення, уповноваженою особою на представництво інтересів державного підприємства є Брижань М. О. - голова комісії з припинення.
20 жовтня 2020 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях уклало з ТОВ «НВДЦ «Агротех» договір про внесення змін до договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» від 10 січня 2020 року, згідно якого пункт 5.6. договору купівлі-продажу викладено у новій редакції, продовжено до 28 січня 2022 року строк проведення державної реєстрації припинення ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат».
В матеріалах справи відсутні відомості про державну реєстрацію припинення ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» та дані про юридичних осіб-правонаступників підприємства.
17 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» з претензією про повернення коштів за договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги у розмірі 372 000,00 грн.
Згідно повідомлення про розгляд вимоги кредитора від 02 квітня 2020 року за підписом голови комісії з припинення ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» Брижаня М. О., до претензії не додані належним чином засвідчені документи на підтвердження наявності вказаної заборгованості, що унеможливлює повернення коштів ОСОБА_1 .
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат», суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на дату укладання договору надання зворотної фінансової допомоги та додаткових угод до нього, а також на відсутність в матеріалах справи доказів надання органом приватизації дозволу на укладення такого договору, недійсність цього договору встановлена законом, тобто він є нікчемним. 
Враховуючи, що виконання договору надання поворотної фінансової допомоги здійснено лише однією стороною, застосування двосторонньої реституції у даному випадку неможливе, а застосування односторонньої реституції законом не передбачено, в даному випадку підлягають застосуванню положення глави 83 ЦК України.
Матеріали справи не містять відомостей про те, що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення ДП «Богодухівський СУКК», отже Державне підприємство ще не втратило своєї дієздатності, саме ця юридична особа є стороною договору надання зворотної фінансової допомоги, тому суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення коштів саме з ДП «Богодухівський СКУУ» та вказав, що підстави для стягнення коштів з ТОВ НВДЦ «Агротех» - відсутні.
Факт внесення коштів у загальній сумі підтверджується копіями квитанцій, меморіальних ордерів та копією виписки по картковому рахунку (а.с. 10-17 Т.1).
З таким висновком суду колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до положень ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановленічастинами першою - третьою,п`ятоюташостою статті 203 цього Кодексу. 
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Згідно із положеннями статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.
Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.
Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.
Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.
Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
Відповідно до п.2 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», з дня прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства або пакета акцій (частки) господарського товариства і до переходу права власності до покупця або припинення приватизації об`єкта приватизації відповідно до частини шостої цієї статті без згоди органів приватизації такі підприємства (товариства), їх уповноважені органи управління не мають права щодо укладення кредитних договорів, договорів позики, надання та отримання фінансової допомоги, правочинів та/або господарських зобов`язань щодо відступлення права вимоги та/або зарахування зустрічних однорідних вимог, факторингу, правочинів та/або господарських зобов`язань, предметом яких є переведення боргу.
Із матеріалів справи вбачається, що Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 24 квітня 2018 року № 895 прийнято рішення про приватизацію шляхом продажу на аукціоні об`єкта малої приватизації - ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат».
Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 19 грудня 2019 року № 01192 прийнято рішення про приватизацію об`єкта малої приватизації - ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» шляхом викупу ТОВ «Агротех».
10 січня 2020 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях та ТОВ «НВДЦ «Агротех» уклали договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат».
Разом із тим, 09 грудня 2019 року ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» в особі директора Тризни О. М. та Тризна Є. М., який діє на підставі довіреності від 26 березня 2019 року в інтересах ОСОБА_1 , уклали договір № 2 про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги у розмірі 70 000,00 грн на строк до 09 березня 2020 року. 
Додатковими угодами від 18 грудня 2019 року, 23 грудня 2019 року, 03 січня 2020 року, 13 січня 2020 року, 27 січня 2020 року, 03 лютого 2020 року сума зворотної фінансової допомоги збільшувалася та остаточно становить 372 000,00 грн..
Враховуючи викладені вище обставини та норми ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з огляду на дату укладання договору надання зворотної фінансової допомоги та додаткових угод до нього, а також на відсутність в матеріалах справи доказів надання органом приватизації дозволу на укладення такого договору, такий договір є нікчемним.
Правові наслідки, передбачені частиною першою та другою статті 216 ЦК України, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
За змістом частин першої та другої статті 216 ЦК України правовими наслідками недійсності правочину є реституція (основний наслідок) та відшкодування збитків (додатковий наслідок).
Тлумачення статті 216 ЦК України свідчить, що слід відмежовувати правові наслідки недійсності правочину і правові наслідки виконання недійсного правочину; до правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Окрім цього якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною; правові наслідки виконання двостороннього недійсного правочину охоплюють собоюдвосторонню реституцію; законом можуть бути встановлені особливі умови застосування наслідків визначених в статті 216 ЦК або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.
Отже, наслідками недійсності правочину є поновлення сторін у початковому становищі (двостороння реституція), тобто взаємне повернення переданого за недійсним правочином, яке може застосовуватися лише тоді, коли майно, передане за правочином, залишається у його сторони.
Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.
Метою проведення реституції є відновлення між сторонами фактичного та правового становища, що існувло до вчинення правочину.
Реституція - це спеціальний зобов`язальний спосіб захисту права власності, який може застосовуватися лише у випадку, коли предмет недійсного правочину станом на час вирішення відповідного питання перебуває в тієї сторони недійсного правочину, якій він і був переданий.
Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.
Правило статті 216 ЦК України застосовується виключно до сторін правочину.
Системне тлумачення абзацу 1 частини першої статті 216 ЦК України та пункту 1 частини третьої статті 1212 ЦК України свідчить, що: (а) законодавецьне передбачив можливість здійснення односторонньої реституції;(б) правила абзацу 1 частини першої статті 216 ЦК України застосовуються тоді, коли відбувається саме двостороння реституція; (в) в тому разі, коли тільки одна із сторін недійсного правочину здійснила його виконання,то для повернення виконаного підлягають застосуванню положення глави 83 ЦК України (висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 396/29/17).
Відповідно до підпункту 14.1.257 статті 14 Податкового кодексу України, поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування відсотків або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зазначила, що поворотна фінансова допомога надається на підставі договорів, що передбачають передачу підприємству у користування на певний строк суми грошових коштів без нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плату за користування такими грошовими коштами. Операції з позики грошових коштів оформлюються згідно з вимогами ст. 1046 «Договір позики» гл. 71 ЦК України.
Тому, враховуючи, що виконання договору надання поворотної фінансової допомоги здійснено лише однією стороною, застосування двосторонньої реституції у даному випадку неможливе, а застосування односторонньої реституції законом не передбачено, в даному випадку підлягають застосуванню положення глави 83 ЦК України.
Так, згідно з положеннями ст.1212  ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» на користь ОСОБА_1 коштів за договором надання зворотної фінансової допомоги.
При цьому, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду, що матеріали справи не містять відомостей про те, що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення ДП «Богодухівський СУКК», отже Державне підприємство ще не втратило своєї дієздатності, саме ця юридична особа є стороною договору надання зворотної фінансової допомоги, тому стягувати кошти треба саме з ДП «Богодухівський СКУУ» а підстави для стягнення коштів з ТОВ НВДЦ «Агротех» - відсутні, зважаючи на положення ст. 104 ЦК України та позиції Верховного Суду, викладено у постанові від 28.10.2021 року у справі №909/371/20.
Щодо апеляційної скарги ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» про скасування ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року, колегія суддів зазначає наступне.
Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом із тим не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.
Звертаючись до суду з позовом у липні 2020 року, ОСОБА_1 просив стягнути на його користь грошові кошти за договором про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги у зв`язку з невиконанням державним підприємством обов`язку з повернення вказаних коштів у визначений правочином строк.
Подаючи у листопаді 2020 року заяву про уточнення позовних вимог, ОСОБА_1 просив стягнути з ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» та ТОВ «НВДЦ «Агротех» грошові кошти за договором про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги у зв`язку з нікчемністю вказаного договору.
Таким чином, предмет позову - стягнення грошових коштів за договором про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги, після подання ОСОБА_1 заяви про уточнення позовних вимог залишився незмінним.
Отже, колегія суддів доходить висновку, що ухвала Богодухівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року постановлена з дотриманням засад верховенства права, є законною і обґрунтованою. 
Підстав для скасування цієї ухвали не вбачається, адже фактично не був змінений і предмет, і підстави позову одночасно внаслідок подання 27 листопада 2020 року ОСОБА_1 заяви про уточнення позовних вимог, відтак апеляційна скарга в цій частині також не підлягає задоволенню.
Таким чином, вирішуючи даний спір в частині, що стала предметом перегляду судом апеляційної інстанції, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» – залишити без задоволення.
Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2021 року в частині вирішення первісного позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» про стягнення коштів – залишити без змін.
Ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 21 листопада 2023 року.

Головуючий суддя : _______________________ Г.Л. Карпушин

Судді: _________________ О.О. Панченко ________________ О.Ю. Кузнєцова