Дата документу 01.11.2023 Справа № 335/15406/14-ц

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/15406/14-ц Головуючий у 1-й інстанції: Геєць Ю.В.
Провадження № 22-ц/807/1355/23 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2023 року                                                 м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Трофимової Д.А.
суддів: Бєлки В.Ю.,
Онищенка Е.А.
при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей – Колект», Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Укрхімсінтез», Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,
В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якої зазначав наступне.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2015 року був задоволений позов ТОВ „Кей – Колект” до ОСОБА_1 , ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез” про стягнення заборгованості за кредитним договором №11064729000 від 27.10.2006 року, а саме: стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез” на користь ТОВ „Кей – Колект” суму заборгованості за кредитним договором №11064729000 від 27.10.2006 року, яка складає 54 965,76 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2014 року становить 866 260 грн. 38 коп., а саме: заборгованість по основній сумі кредиту 29 181,75 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2014 року складає – 459 904,38 грн., заборгованість за процентами – 25 784,01 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2014 року складає - 406 356,00 грн., заборгованість за нарахованою комісією - 0,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ „Кей – Колект” судовий збір у розмірі 1 827,00 грн. Стягнуто з ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез” на користь ТОВ „Кей – Колект” судовий збір у розмірі 1 827,00 грн.
Задовольняючи у повному обсязі заявлений позов, суд вважав встановленим те, що 27.10.2006 року ОСОБА_2 уклав з ПАТ „УкрСиббанк” кредитний договір №11064729000, відповідно до умов якого, банк зобов`язався надати йому кредит у сумі 36 000 доларів США, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту.
Відповідно до п. 1.2.2 кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але не пізніше 26.10.2017 року.
З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, 27.10.2006 року ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез” уклав з ПАТ „УкрСиббанк” договір поруки №11064729000/П, відповідно до умов якого поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання умов основного зобов`язання всім належним йому майном та грошовими коштами. 12.12.2011 року ПАТ „УкрСиббанк” відступило ТОВ „Кей – Колект” відповідно до договору факторингу №1 свої права вимоги за зобов`язаннями відповідача по кредитному договору.
Станом на 01.12.2013 року загальна заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором №11064729000 від 27.10.2006 року складала 54 965,76 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 866 260 грн. 38 коп., а саме: заборгованість по основній сумі кредиту - 29 181,75 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2014 року складає 459 904,38 грн., заборгованість за процентами - 25 784,01 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2014 року складає 406 356,00 грн., заборгованість за нарахованою комісією - 0,00 гр., що підтверджується розрахунком заборгованості.
На виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2015 року позивачу ТОВ „Кей – Колект” виданий виконавчий лист, якій 16.03.2016 року пред`явлений до виконання у Вознесенівський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, відкрито ВП № 50472060. Виконавче провадження закінчено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Постановою Господарського суду Запорізької області від 12.06.2012 року (Справа 12/5009/903/11) визнано ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез” (код ЄДРПОУ 30241500) - банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру.
До Господарського суду Запорізької області 19.12.2015 року надійшла (повторно) заява ТОВ „Кей – Колект” про заміну кредитора у справі №12/5009/903/11 про банкрутство ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез” - ПАТ „УкрСиббанк” на його правонаступника - ТОВ „Кей – Колект”, відповідно до приписів ст. 25 ГПКУ, провадження у справі в частині вимог ТОВ „Кей – Колект”, які виникли на підставі кредитних договорів №11064700000 від 27.10.2006; № 11064729000 від 27.10.2006 та № 11284396000 від 17.01.2008), а саме: в частині вимог первісного кредитора в сумі 605 636,20 грн., з яких: 25 769,64 грн. - вимоги 1-ї черги задоволення (забезпечені заставою), 563 879,13 грн. - вимоги 4 черги задоволення, 15 987,43 грн. - вимоги 6 черги задоволення.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.02.2016 року (справа №12/5009/903/11) заяву ТОВ „Кей – Колект” про заміну кредитора у справі № 12/5009/903/11 про банкрутство ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез” - ПАТ „УкрСиббанк” на його правонаступника - ТОВ „Кей – Колект” задоволено.
Замінено кредитора - ПАТ „УкрСиббанк”, у справі №12/5009/903/11 про банкрутство ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез”, на його правонаступника - ТОВ „Кей – Колект”.
Зі змісту ухвали господарського суду Запорізької області від 22.02.2016 року вбачається, що при розгляді заяви про заміну кредитора у справі №12/5009/903/11 «....ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.07.2011 визнано конкурсним кредитором у справі №12/5009/903/11 про банкрутство ТОВ „Виробничо-комерційна фірма „Укрхімсінтез” Публічне акціонерне товариство „УкрСиббанк” на суму 579 866,56грн., з яких основний борг – 563 754,13грн. (4 черга задоволення), пеня, штраф – 15 987,43грн. (шоста черга задоволення), судові витрати - 125,00грн. (перша черга задоволення). Крім того, окремо внесено до реєстру вимоги кредитора ПАТ „УкрСиббанк” у сумі 25 769,64 грн., які забезпечені заставою майна боржника.
Вимоги ПАТ „УкрСиббанк” ґрунтуються на зобов`язаннях боржника перед банком, що випливають з умов кредитного договору, укладеного банком з гр. ОСОБА_4 (договору №11064700000 від 27.10.2006); з умов кредитних договорів, укладених банком з гр. ОСОБА_5 (договорів № 11064729000 від 27.10.2006 та № 11284396000 від 17.01.2008), з договорів поруки та застави, відповідно до яких боржник - ТОВ „Виробничо-комерційна фірма „Укрхімсінтез” виступив поручителем та заставодавцем перед банком за усіма грошовим зобов`язаннями вказаних фізичних осіб за переліченими кредитними договорами. При цьому, борг ОСОБА_4 склав 258 992,47 грн., борг ОСОБА_3 – 318 860,93грн. та 25 769,64 грн., що забезпечені заставою майна боржника.
За результатами ліквідаційної процедури ліквідатором складено реєстр вимог кредиторів, до якого включено вимоги таких кредиторів з черговістю задоволення, визначеною ст. 31 Закону України „Про банкрутство” (в редакції до 19.01.2013):
Запорізьке обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Виконавчої дирекції м. Запоріжжя з вимогами в сумі 4 354,80 грн. основного боргу 2 черги задоволення;
Управління ПФУ у Вознесенівському районі м. Запоріжжя з вимогами в сумі 50 817,33 грн., з яких: 38 040,13 грн. основного боргу 2 черги задоволення, 12 777,20 грн. пені 6 черги задоволення;
Запорізький міський центр зайнятості з вимогами в сумі 3 589,22 грн. основного боргу 2 черги задоволення;
Державна податкова інспекція в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя з вимогами в сумі 6 809,03 грн. основного боргу 3 черги задоволення;
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі з вимогами в сумі 2 872,93 грн. основного боргу 2 черги задоволення;
ТОВ „УТН-Восток” з вимогами в сумі 17 204,76 грн. основного боргу 4 черги задоволення.
ТОВ „Кей – Колект” з вимогами в сумі 605 636,20 гри., з яких: 25 769,64 грн. - вимоги 1-ї черги задоволення (забезпечені заставою), 563 879,13 грн. - вимоги 4 черги задоволення, 15 987,43 грн. - вимоги 6 черги задоволення;
ПАТ „КБ „Надра” в особі відділення ПАТ „КБ „Надра” ЗРУ з вимогами в сумі 962 705,39 грн., з яких: 799 114,49 грн. - вимоги 1 черги задоволення (забезпечені заставою), з яких погашено 86 003,37 грн., 163 590,90 грн. - вимоги 4 черги задоволення;
Фізична особа - підприємець ОСОБА_7 з вимогами в сумі 255 593,00 грн. основного боргу 4 черги задоволення.
Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута розглянуті на засіданні комітету кредиторів (у тому разі - ТОВ „Кей – Колект”) боржника та затверджені рішенням комітету (протокол №7 від 05.08.2016).
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.08.2016 року (справа №12/5009/903/11) затверджено:
звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого ОСОБА_6 у справі №12/5009/903/11 в сумі 121 948,80 гривен вартості послуг за період від червня 2012 по липень 2016 року, та в сумі 125 695,99 грн. витрат за період з червня 2012 по липень 2016 року;
звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс;
банкрута - TOB „ВКФ”Укрхімсінтез” (69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 32; (код 30241500) - ліквідовано;
провадження у справі припинено;
визнано погашеними (відповідно до ч. 6 ст. 31 ЗУ «Про банкрутство») узгоджені (заявлені) вимоги (ТОВ „Кей-Колект" на суму 605 636,20 гривен), що не задоволені за недостатністю майна».
Ухвала господарського суду Запорізької області від 26.08.2016 року (справа №12/5009/903/11) є чинною, в апеляційному порядку не оскаржувалась.
Обставини, встановлені під час розгляду господарської справи, - є такими, що не підлягають доказуванню.
Процесуально-правові обставини, що є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред. Закону № 2677-VI) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
Дана норма діяла у період з 09.03.2011 року по 05.10.2016 року, у відповідності до Закону України № 2677-VI від 04.11.2010 року „Про внесення змін до Закону України „Про виконавче провадження” та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» та Закону України № 1403-VIII від 02.06.2016 року.
Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.
За пунктом 4 Розділу II „Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 2677- VI, який набрав чинності з 09.03.2011р., виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.
Таким чином, поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.
Виконавчий лист від 17.02.2015 року виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя після набрання чинності Законом № 2677- VI, тому строк пред`явлення цього виконавчого листа до виконання повинен визначатися цим Законом і становити один рік з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили (17.02.2015 року).
Зазначення судом у виконавчому листі іншого строку пред`явлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом. Суд має право лише поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувача та поважності причин пропуску цього строку.
Строк пред`явлення виконавчого документу від 17.02.2015 року закінчився 18.02.2016 року. Виконавчий лист від 17.02.2015 року, виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, був чинним до 18.02.2016 року.
Згідно з вимогами ст. 23 Закону № 606-ХІУ строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.
Строк пред`явлення виконавчого листа від 17.02.2015 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, переривався пред`явленням до виконання у 2016 році, був повернутим стягувачу у 2018 році.
Будь-яке наступне пред`явлення зазначеного виконавчого листа до виконання свідчить про його пред`явлення поза межами встановленого для цього строку.
Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий на виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2015 року, яким був задоволений позов ТОВ „Кей – Колект” до ОСОБА_1 , ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез” про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11064729000 від 27.10.2006р., а саме: про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез” на користь ТОВ „Кей – Колект” суму заборгованості за кредитним договором №11064729000 від 27.10.2006р., яка складає 54 965,76 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2014 року становить 866 260 грн. 38 коп., а саме: заборгованість по основній сумі кредиту - 29 181,75 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2014 року складає 459 904,38 грн., заборгованість за процентами - 25 784,01 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2014 року складає 406 356,00 грн., заборгованість за нарахованою комісією - 0,00 грн., а також, про стягнення з ОСОБА_3 судового збору у розмірі 1 827,00 грн. і з ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез” на користь ТОВ «Кей – Колект» судового збір у розмірі 1 827,00 грн.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи – ТОВ «Кей – Колект», ТОВ «ВКФ «Укрхімсінтез», Вознесенівський ВДВС м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, залишено без задоволення. 
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги  ОСОБА_1 посилається на те, що станом на 26.08.2016 року у солідарних відповідачів: у ТОВ "ВКФ" Укрхімсінтез» та у ОСОБА_1 за кредитним договором №11064729000 від 27.10.2006 року та за договором поруки №11064729000/П від 27.10.2006 року перед ТОВ „Кей-Колект" існувала кредитна заборгованість на загальну суму 318 860 гривен 93 копійки.
В межах розгляду господарської справи, з урахуванням узгодження суми боргу між новим кредитором та солідарними боржниками відбулось істотне зменшення боргу за кредитними договором №11064729000 від 27.10.2006 року та за договором поруки №11064729000/П від 27.10.2006 року, а саме, відбулось узгодження та зменшення боргу до суми 318 860 грн. 93 коп. 
На переконання ОСОБА_1 існують як матеріально-правові, так і процесуально-правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
До матеріально-правових підстав відноситься:
1.узгоджене станом на 22.02.2016 року в рамках господарської справи №12/5009/903/11 між новим кредитором ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" та солідарними боржниками за кредитним договором №11064729000 від 27.10.2006 року зменшення розміру вимог за кредитним договором №11064729000 від 27.10.2006 року до суми 318 860 гривен 93 копійки, тобто - припинення зобов`язань на суму 87 495 гривен 07 копійок (406 356,00 грн. – 318 860,00 грн.);
2.визнання погашеними за недостатністю майна (Ухвала господарського суду Запорізької області від 26.08.2016 року у справі №12/5009/903/11, відповідно до ч. 6 ст. 31 ЗУ «Про банкрутство», до положень ч. 5 ст. 45 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом») узгоджені (заявлені) вимоги ТОВ „Кей-Колект" до солідарного боржника на суму 605 636,20 гривен, - у тому разі на суму 318 860 гривен 93 копійки), що виникли у ТОВ "ВКФ" Укрхімсінтез» та у ОСОБА_1 за кредитним договором №11064729000 від 27.10.2006 року та за договором поруки №11064729000/П від 27.10.2006 року (на підставі заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2015 року) перед новим кредитором - ТОВ „Кей-Колект".
До процесуально-правових підстав визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, слід віднести сплив імперативно визначеного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. 
Учасники справи своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, що в силу ч. 3 цієї статті не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у задоволенні заяви  ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із відсутності правових підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню відповідно до положень ст. 432 ЦПК України.
Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду з огляду на таке.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню; суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
За змістом вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.
При цьому словосполучення "або з інших причин" стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.
Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:
- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.
У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
Закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2015 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Кей – Колект” до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю „ВКФ ”Укрхімсінтез” про стягнення заборгованості, задоволені.      
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю „ВКФ ”Укрхімсінтез” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Кей – Колект” суму заборгованості за кредитним договором № 11064729000 від 27.10.2006 рок, яка складає 54 965,76 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2014 року становить 866 260 грн. 38 коп., а саме: заборгованість по основній сумі кредиту 29 181,75 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2014 року складає 459 904,38 грн., заборгованість за процентами – 25 784,01 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2014 року складає 406 356,00 грн., заборгованість за нарахованою комісією - 0,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Кей – Колект” судовий збір у розмірі 1 827,00 грн.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „ВКФ ”Укрхімсінтез” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Кей – Колект” судовий збір у розмірі 1 827,00 грн.
На виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2015 року позивачу ТОВ „Кей – Колект” виданий виконавчий лист, що 16.03.2016 року пред`явлений до виконання у Вознесенівський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, відкрито ВП № 50472060. Виконавче провадження закінчено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Постановою Господарського суду Запорізької області від 12.06.2012 року (Справа 12/5009/903/11) визнано ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез” (код ЄДРПОУ 30241500) - банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.02.2016 року (справа №12/5009/903/11) заяву ТОВ „Кей – Колект” про заміну кредитора у справі № 12/5009/903/11 про банкрутство ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез” - ПАТ „УкрСиббанк” на його правонаступника - ТОВ ТОВ „Кей – Колект” задоволено.
Замінено кредитора - ПАТ „УкрСиббанк”, у справі №12/5009/903/11 про банкрутство ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез”, на його правонаступника - ТОВ „Кей – Колект”.
З урахуванням встановлених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що за наявності судового рішення про стягнення боргу, яке набрало законної сили та підлягає виконанню, заявником при зверненні до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не доведено, що ним чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого його обов`язок припинився, або його обов`язок, як боржника, припинився з інших причин, передбачених положеннями статті 432 ЦПК України.
Також, пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, а не для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (пункт 1 частини першої статті 26 Закону України “Про виконавче провадження“). Встановлення обставин щодо дотримання строків пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягають з`ясуванню, зокрема, під час оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця, пов`язаних з вирішенням питання про відкриття виконавчого провадження, а тому не мають правового значення під час розгляду цієї справи.
При цьому, у стягувача залишається право на поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у разі доведеності (ст. 433 ЦПК України).
Отже, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, які передбачені процесуальним законом, заявником не вказано, відтак як заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, так і доводи апеляційної скарги, які є аналогічні доводам заяви, не дають підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
На спростування наявності заборгованості за вищезазначеним рішенням суду, яке набрало законної сили та не скасоване у встановленому законом порядку, заявником було надано апеляційному суду інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.11.2023 року, копію договору іпотеки від 27.10.2006 року, копію договору купівлі-продажу від 20.09.2021 року, укладеного між ТОВ „Кей – Колект” та ТОВ „ФАБУЛОС”. 
Вирішуючи порушене скаржником питання, колегія суддів звертає увагу,  що попри вимоги частини третьої статті 12 ЦПК України заявник не надав суду першої інстанції вказані докази.
При цьому треба враховувати, що згідно із частиною четвертою статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За таких обставин, апеляційний суд немає права приймати до уваги ці докази, оцінюючи законність ухвали суду першої інстанції, згідно з вимогами частин першої, другої та третьої статті 367 ЦПК України.
Сторони мають усвідомлювати, що інститут апеляційного перегляду впроваджений для усунення можливих помилок судового розгляду справ у першій інстанції, а не для усунення помилок сторони, допущених нею під час розгляду справи судом першої інстанції, у формулюванні стороною своїх позовних вимог, аргументів та формуванні їх доказової бази. Це відповідає і практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права відповідно до Закону України від 23 лютого 2006 року 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Наприклад, ЄСПЛ у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine, заява № 3236/03, пункт 40) зазначив, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.
Таким чином, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для прийняття судом апеляційної інстанції нових доказів, оскільки такі докази до суду першої інстанції   не подавалися, не були предметом дослідження суду першої інстанції, будь-яких заяв про долучення до матеріалів справи вказаних доказів заявником у суді першої інстанції подано не було, а також не обґрунтовано та не надано доказів неможливості його подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції виконано вимоги статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів і статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно досліджено і оцінено докази та встановлено обставини у справі, правильно застосовано норми матеріального права.
За таких обставин апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.
В силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови ОСОБА_1 у задоволенні його апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.
Керуючись ст.ст. 367, 374,  381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2023 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складений 10 листопада 2023 року.

Головуючий Д.А. Трофимова 

Судді: В.Ю. Бєлка 

Е.А.Онищенко