ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 р.	Справа № 520/24957/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2023, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., м. Харків, повний текст складено 06.03.23 року по справі № 520/24957/21
          за позовом           ОСОБА_1  
          до    Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області ,    Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області              
          про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (далі за текстом також - відповідачі), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 26.01.2012 про скасування рішення ГУ МВС України в Харківській області від 28.09.2009 про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що ухвалюючи рішення, Харківський окружний адміністративний суд не взяв до уваги того, що на час прийняття рішення 28.09.2009 про набуття позивачем громадянства України судове рішення Московського районного суду м. Харкова від 31.08.2009 (яке набрало законної сили) було чинним; свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів до компетентних органів України позивач не подавав; будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, позивач не приховував. Просить урахувати, що постанова Апеляційного суду Харківської області від 06.12.2011 у справі № 22-Ц-13694/211 не містить жодного підтвердження факту набуття позивачем 28.09.2009 громадянства України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів з боку позивача, а отже не може бути правомірною підставою прийняття відповідачем оскаржуваного рішення. Звертає увагу, що Харківським окружним адміністративним судом помилково враховано правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 07.12.2018 у справі № 820/3650/16, оскільки застосуванню підлягає правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові, що ухвалена пізніше за часом.
За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
Від відповідачів надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких зазначено, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Відповідачі вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просять залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області також звернулося до суду апеляційної інстанції з клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду.
Розглянувши це клопотання, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про залишення його без задоволення, з огляду на таке.
За змістом поданого клопотання Головне управління Державної міграційної служби України, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 123 КАС України, просить залишити позовну заяву без розгляду. При цьому в обгрунтування цього клопотання фактично посилається на пропуск позивачем строку на подання апеляційної скарги.
Разом з тим питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 вирішено ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року.
Так, перевіривши доводи клопотання позивача про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення процесуального строку для подання апеляційної скарги та навів відповідні висновки в ухвалі від 28 вересня 2023 року.
Водночас колегія суддів уважає за необхідне також зауважити на те, що Харківським окружним адміністративним судом було розглянуто клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду та ухвалою від 14 лютого 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовною заявою до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення.
Отже суд першої інстанції фактично надав оцінку строкам звернення до суду позивача з позовною заявою у цій справі та визнав поважними причини пропуску такого строку, з висновками якого погоджується апеляційний суд.
16.10.2023 представником позивача подано до суду через систему "Електронний суд" клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України).
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Шахбейлі, район Агсу, республіки Азербайджан.
15.09.2009 ОСОБА_1 звернувся до ВГІРФО ГУ МВС України в Харківській області із заявою про набуття громадянства України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України».
Як убачається з матеріалів справи, до заяви надано рішення Московського районного суду від 31.08.2009 у справі № 2-0-325/09, яким установлено факт постійного проживання позивача на території України з травня 1987 р. по лютий 1991 р.
Рішенням ГУ МВС України в Харківській області 28.09.2009 позивач набув громадянство України за територіальним походженням згідно зі ст. 8 Закону України «Про громадянство України».
28.09.2009 ОСОБА_1 отримав довідку УГІРФО ГУ МВС України в Харківській області № 2123/8.1 «Про реєстрацію особи громадянином України».
Чугуївським РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області позивача документовано паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .
30.10.2009 ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Матеріалами справи підтверджено, що УГІРФО ГУ МВС України в Харківській області 26.01.2012 складено рішення у формі подання про скасування рішення ГУ МВС України в Харківській області від 28.09.2009 про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 21 Закону України «Про громадянство», оскільки рішенням Апеляційного суду Харківської області від 06.12.2011 у справі № 22-ц-13964/211 скасовано рішення Московського районного суду від 31.08.2009 та у задоволенні заяви позивача відмовлено.
Начальником ГУ МВС України в Харківській області затверджено рішення ГУ МВС України в Харківській області про скасування рішення ГУ МВС України в Харківській області від 28.09.2009 про оформлення набуття громадянства України позивачем.
Із оскаржуваного рішення вбачається, що рішення про набуття позивачем громадянства України скасовано у зв`язку з подання заявником свідомо неправдивих відомостей.
Вважаючи таке рішення суб`єкта владних повноважень протиправним, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що на час прийняття рішення від 26.01.2012 про скасування рішення ГУ МВС України в Харківській області від 28.09.2009, ГУМВС України в Харківській області діяло у межах та у спосіб, передбачені чинним на той час законодавством, що відповідає правовому висновку Верховного Суду в межах розгляду справи № 820/3650/16.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає таке.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України від 18 січня 2001 року, № 2235-III "Про громадянство України"(далі - Закон № 2235-III).
За приписами пункту другого статті 6 Закону № 2235-III громадянство України набувається, серед іншого, за територіальним походженням.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про громадянство України" особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.
В той же час пунктом 2 частини першої статті 19 Закону України "Про громадянство України" визначено, що підставами для втрати громадянства України є, зокрема, набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів.
Відповідно до статті 21 Закону України "Про громадянство України" рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.
Тобто підставою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, відповідно до статті 21 Закону України "Про громадянство України", можуть бути протиправні дії особи, яка звернулась за оформленням набуття громадянства, зокрема обман, подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.
Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року, № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року за № 588/2006) (далі - Порядок № 215).
Відповідно до пункту 23 Порядку № 215 (в редакції, чинній на момент подачі позивачем заяви про набуття громадянства України за територіальним походженням) для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 16 липня 1990 року на територіях, зазначених у абзаці першому пункту 22 цього Порядку (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 22 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи до 16 липня 1990 року на зазначеній території.
Згідно з пунктом 38 Порядку № 215 у разі відсутності документів про постійне проживання на територіях, зазначених у абзаці першому пункту 22 цього Порядку, або документів, що підтверджують родинні стосунки, подається відповідне рішення суду.
Відповідно до пункту 88 Порядку № 215 для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи: а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України; б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка органу міграційної служби, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація органу міграційної служби про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.
Пунктом 96 Порядку № 215 передбачено, що подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується управлінням, відділом (сектором) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України. Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі.
Згідно з пунктом 97 Порядку № 215 рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується начальником головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі або його заступником. Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий строк надсилається до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України. Управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.
Як убачається з матеріалів справи, станом на момент набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 чинним законодавством України встановлення наявності підстав для набуття громадянства було покладено на територіальні органи МВС України.
На момент звернення ОСОБА_1 із заявою про набуття громадянства України за територіальним погодженням жодних недоліків у поданих документах та недостовірних відомостей в них уповноваженим органом установлено не було, доказів протилежного не надано.
ОСОБА_1 рішенням ГУ МВС України в Харківській області 28.09.2009 набув громадянство України саме за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», що підтверджується довідкою № 2865 (а.с. 20).
УГІРФО ГУ МВС України в Харківській області 26.01.2012 складено рішення у формі подання про скасування рішення ГУ МВС України в Харківській області від 28.09.2009 про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 21 Закону України «Про громадянство», оскільки рішенням Апеляційного суду Харківської області від 06.12.2011 у справі № 22-ц-13964/211 скасовано рішення Московського районного суду від 31.08.2009 та у задоволенні заяви позивача відмовлено.
Проте позивач при поданні 15.09.2009 до ВГІРФО ГУ МВС України в Харківській області заяви про набуття громадянства України за територіальним походженням не міг знати наперед про прийняття Апеляційним судом Харківської області рішення від 06.12.2011 у справі № 22-ц-13964/211, тому документи та відомості, які ним надавались до органу МВС станом на 15.09.2009, були справжніми та достовірними.
Колегія суддів наголошує, що обов`язок доказування або виправлення помилок та недоліків (у випадку якщо такі мали місце) покладається виключно на державний орган, що приймав рішення, та ні в якому разі не є підставою для обмеження у правах та свободах, або незаконному позбавленню громадянства України.
Конституційний Суд України у Рішенні № 7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року висловив правову позицію, відповідно до якої, рішення суб`єкта владних повноважень повинні бути гарантією стабільності суспільних відносин, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.
Колегія судів також зазначає, що подана позивачем заява з доданими до неї документами була перевірена фахівцями відповідача, та за результатами розгляду якої суб`єктом владних повноважень прийнято рішення про оформлення набуття ОСОБА_1 28.09.2009 громадянства України за територіальним походженням, а отримавши паспорт громадянина України, позивач надалі добросовісно протягом більше ніж 2 років уважав, що ним додержано вимоги закону щодо підстав набуття громадянства України.
Отже, оскільки доказів набуття позивачем громадянства України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів суб`єктом владних повноважень не надано, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що скасовуючи рішення про оформлення набуття громадянства України, ГУМВС України в Харківській області діяло у межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством та за наявності відповідних правових підстав.
Висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06 травня 2020 року у справі № 808/3470/17 та від 21 серпня 2020 року у справі № 520/2915/19, від 21 березня 2023 року у справі № 420/7530/21, які колегія суддів уважає застосовними і у цій справі, позаяк правовідносини у цих справах є подібними, тобто є усталеною практикою Верховного Суду.
Натомість посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду у постанові від 25 червня 2019 року у справі № 820/7130/16 є безпідставним, оскільки відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, якою є правова позиція у зазначених вище постановах суду касаційної інстанції.
З таких же підстав не враховується посилання відповідача на правову позицію Верховного Суду у постанові від 07.12.2018 року у справі № 820/3650/16.
Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов необґрунтованих висновків про відмову у задоволенні позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги приймаються колегією суддів у якості належних.
Згідно із приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також у зв`язку із тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 по справі № 520/24957/21  скасувати.
Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 26.01.2012 про скасування рішення ГУ МВС України в Харківській області від 28.09.2009 про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	В.Б. Русанова    О.В. Присяжнюк   	
Повний текст постанови складено  18.10.2023 року