Справа №592/3133/23 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Фоменко І. М.	
Номер провадження 33/816/424/23 	Суддя-доповідач Рунов В. Ю. 	
Категорія  485 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

20 жовтня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., за участю секретаря судового засідання Баришевої А. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми справу про порушення митних правил № 592/3133/23 за апеляційною скаргою захисника РИБАЛКИ О. К. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.04.2023, якою  
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 
визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого  ст. 485 МК України,  
учасників провадження у справі про порушення митних правил:                  
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_2 ,
захисника – адвоката Рибалки О. К., 
установив:

В поданій апеляційній скарзі захисник РИБАЛКА О. К. просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі через відсутність складу правопорушення,  оскільки т/з, який був переміщений через державний кордон України в якості гуманітарної допомоги своєчасно доставлений ОСОБА_2 до в/ч, що підтверджується актом приймання-передачі, а також можуть підтвердити свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; підстави, за яких даний т/з не був поставлений на облік у в/ч його підзахисній невідомі; жодних повідомлень від керівництва в/ч щодо даного т/з ОСОБА_2 не отримувала. 20.03.2023 ОСОБА_2 була допитана як свідок у кримінальному провадженні № 12022205500000357 від 22.12.2022, порушеного за заявою командира в/ч ОСОБА_5 за ст. 201-2 КК, що залишилось поза увагою судді, оскільки справа була розглянута у відсутність ОСОБА_2 . 
Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.04.2023 ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК, і на неї накладене стягнення у виді штрафу у розмірі 42 724,16 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 536,80 грн. 
Згідно постанови, 30.03.2022 ОСОБА_2 в якості гуманітарної допомоги був ввезений на митну територію України автомобіль Volkswagen Caddy, д. н. з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , із наданням митному органу декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, і товаросупровідних документів: рахунку-фактури від 26.03.2022 № FM17/2022 на суму 6200 PLN, листа в/ч від 29.03.2022 № 85, свідоцтва про реєстрацію т/з № НОМЕР_3 . В якості підтвердження правомірності пільг щодо сплати мита та податку на додану вартість до митного контролю і оформлення ОСОБА_2 поданий лист кінцевого споживача від 29.03.2022 № 85, виданий в/ч НОМЕР_4 . Проте, згідно пояснень командира в/ч НОМЕР_4 , вищевказаний автомобіль станом на 14.02.2023 до в/ч доставлений не був та на обліку не перебуває. Митні платежі за т/з Volkswagen Caddy, д. н. з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , які підлягали б сплаті з розрахунку вартості товару, зазначеної в рахунку-фактурі від 26.03.2022 № FM17/2022, склали суму 85448,32 грн. Своїми діями ОСОБА_2 порушила митні правила.
Вислухавши доводи ОСОБА_2 та її захисника Рибалки О. К., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
  Зокрема, ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно ст. 458 МК, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Статтею 485 МК передбачена відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а саме, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Склад порушення, передбаченого ст. 485 МК, обумовлює наявність в діях особи особливої мети – ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.
Відповідно п. 41 Прикінцевих та перехідних положень МК та п. 32 підрозділу 2 розділу XX ПК, на період проведення АТО та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства звільняються від оподаткування ввізним митом та додатком на додану вартість товари, кінцевим отримувачем яких  відповідно до сертифікатів кінцевого споживача або згідно з умовами договору визначено правоохоронні органи, МОУ, ЗСУ та інші військові формування, добровольчі формування територіальних громад, утворені відповідно до законів України, інші суб`єкти, що здійснюють боротьбу з тероризмом відповідно до закону та/або бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф.
Суддя суду першої інстанції, розглянувши протокол про порушення митних правил № 0018/80500/23 від 30.03.2022 у відсутність ОСОБА_2 , дійшла висновку, що остання вчинила протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів в сумі 85448,32 грн шляхом використання т/з Volkswagen Caddy, д. н. з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , щодо якого надано пільги зі сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. 
В обґрунтування висновків свого рішення суддя суду першої інстанції поклала такі докази вини останньої як: протокол про порушення митних правил № 0018/80500/23 від 30.03.2022, доповідна записка головного державного інспектора ОВ УБК та ПМП Сумської митниці, лист Департаменту військової контррозвідки СБУ № 17/8/3-98 від 25.01.2023, письмові пояснення та лист командира в/ч НОМЕР_4 , Декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, поданою 30.03.2022 ОСОБА_2 , рахунок-фактура від 26.03.2022 № FM17/2022 та свідоцтво про реєстрацію т/з № НОМЕР_3 . 
Однак такі висновки судді суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на законі та не підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, в ході апеляційного розгляду ОСОБА_2 свою вину у вчиненні правопорушення категорично заперечила і пояснила, що дійсно 30.03.2022 через МП «Мостиська» Львівської митниці ввезла на територію України т/з Volkswagen Caddy, д. н. з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 у якості гуманітарної допомоги з наданням митному органу декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою відповідно додатку 1 до Постанови КМУ від 01.03.2022 № 174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» та товаросупровідних документів: рахунку-фактури від 26.03.2022, листа в/ч від 29.03.2022 № 85, свідоцтва про реєстрацію вказаного т/з, і який 07.04.2022 передала командиру відділення НОМЕР_5 (в/ч НОМЕР_6 ), що підтверджується наданим суду апеляційної інстанції актом приймання-передачі від 07.04.2022. 
Крім цього, з наданого в ході апеляційного розгляду листа командира в/ч НОМЕР_7 убачається, що т/з Volkswagen Caddy, д. н. з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 використовується в/ч НОМЕР_7 для виконання бойових завдань і на даний час командуванням в/ч вживаються заходи щодо постановки автомобіля на облік (баланс) військової частини відповідно вимог чинного законодавства. 
Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019№ 1-р/2019).
Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Таким чином, ретельно дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду усі наявні в справі докази, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання її винуватою у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. При цьому всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі.
На підставі викладеного, оскаржувана постанова судді суду першої інстанції підлягає скасуванню через неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а провадження у справі – закриттю.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Рибалки О. К. задовольнити.
Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.04.2023 відносно ОСОБА_6 скасувати через неправильне застосування суддею суду першої інстанції норми матеріального права та порушення норми процесуального права, а провадження у справі закрити через відсутність складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  В. Ю. Рунов