ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

                                                  Головуючий суддя у першій інстанції: Плахтій Н.Б.

21 листопада 2023 року	Львів	Справа № 140/4269/23 пров. № А/857/16548/23	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                         Бруновської Н.В.
суддів:                                                             Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.
розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливно-торгова фірма "Укр-Петроль" на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року у справі № 140/4269/23 за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливно-торгова фірма "Укр-Петроль" про стягнення штрафних санкцій, -
ВСТАНОВИВ:
16.03.2023р. позивач, Головне управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливно-торгова фірма "Укр-Петроль" (далі - ТзОВ «ПТФ «УКР-ПЕТРОЛЬ») у якому просив суд, стягнути штраф на загальну суму 17427,46 грн. 
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09.08.2023р. позов задоволено.
Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ТзОВ "Паливно-торгова фірма "Укр-Петроль" подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.
Апелянт просить суд, рішення Волинського окружного адміністративного суду   від 09.08.2023р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
18.05.2022р. Головне управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області виніс накази №709, №710 “Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю)”.
На підставі направлень №766, №765 від 18.05.2022р. на проведення позапланової перевірки посадовим особам Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області доручено здійснити позапланові заходи державного нагляду (контролю) ТзОВ “ПТФ “УКР-ПЕТРОЛЬ” за фактичними адресами: Хмельницька обл., м.Хмельницький, вул.Вінницька, 1/4 та Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с.Шаровечка, територія Шаровечківської с/р, а/д М12 Е50 з питань дотримання вимог порядку формування, встановлення та застосування регульованих цін з 18.05.2022р. - 31.05.2022р. 
Підставою для проведення перевірки зазначено доручення Прем`єр-міністра України №11381/0/1-22 від 08.05.2022р. 
31.05.2022р. контролюючий орган за результатами перевірки позапланової перевірки за дотриманням ТзОВ “ПТФ “УКР-ПЕТРОЛЬ” вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с.Шаровечка, територія Шаровечківської с/р, а/д М12 Е50, склав акт №12.
Із змісту акту видно, що контролюючий орган встановив порушення ТзОВ “ПТФ “УКР-ПЕТРОЛЬ” формування, встановлення та застосування державних регульованих цін. Відповідно до наданої інформації на АЗС №3 ТзОВ “ПТФ “УКР-ПЕТРОЛЬ” в період з 24.02.2022р. - 14.05.2022р. не дотримано граничних роздрібних цін на дизельне паливо та бензини А92, А95, встановлених Міністерством економіки відповідно до вимог п.41-4 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020р. №1236 “Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2”. 
Із змісту розрахунків видно, що необґрунтована виручка становить 13832,33 грн., а тому стягується штраф у розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки в сумі 13832,33р. грн.
За результатами позапланової перевірки за дотриманням ТзОВ “ПТФ “УКР-ПЕТРОЛЬ” вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, за адресою: Хмельницька обл, м.Хмельницький, вул.Вінницька, 1/4, контролюючий орган склав акт від 31.05.2022р. №13 .
Зокрема, контролюючий орган встановив порушення ТзОВ “ПТФ “УКР-ПЕТРОЛЬ”  формування, встановлення та застосування державних регульованих цін. Згідно  наданої інформації на АЗС №1 ТзОВ “ПТФ “УКР-ПЕТРОЛЬ” в період з 24.02.2022р.-14.05.2022р. не дотримано граничних роздрібних цін на дизельне паливо та бензини А92, А95, встановлених Міністерством економіки відповідно до вимог п.41-4 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020р. №1236 “Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2”. 
Із змісту розрахунків встановлено, що необґрунтована виручка становить 3595,13 грн, а тому стягується штраф у розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки в сумі 3595,13 грн.
13.06.2022р. Головне управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області за результатами розгляду матеріалів перевірки прийняв рішення №18, №19 про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення у вигляді штрафу в сумі 3595,13 грн. та 13832,33 грн.
ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади цінової політики і відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення визначає Закон України від 21.06.2012р. №5007-VI “Про ціни і ціноутворення” (далі - Закон №5007-VI).
ст.2 цього Закону визначено, що такий поширюється на відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, органами, що здійснюють державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання, які провадять діяльність на території України, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення. Дія цього Закону не поширюється на встановлення тарифів на медичні послуги та лікарські засоби в межах програми медичних гарантій згідно із Законом України “Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення”.
В ст.12 Закону “Про ціни і ціноутворення” визначено, що державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб`єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку. Державні регульовані ціни можуть запроваджуватися на товари суб`єктів господарювання, які порушують вимоги законодавства про захист економічної конкуренції. Державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації). Зміна рівня державних регульованих цін здійснюється в порядку і строки, що визначаються органами, які відповідно до цього Закону здійснюють державне регулювання цін. Зміна рівня державних регульованих цін може здійснюватися у зв`язку із зміною умов виробництва і продажу (реалізації) продукції, що не залежать від господарської діяльності суб`єкта господарювання. Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади, державні колегіальні органи та органи місцевого самоврядування під час встановлення державних регульованих цін на товари до складу таких цін обов`язково включають розмір їх інвестиційної складової частини.
п.41-4 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020р. №1236 “Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2” (далі - Постанова №1236) визначав граничний рівень надбавки цін на пальне (бензин/дизельне паливо).
Із змісту п.41-4 Постанови №1236 (в редакції постанови від 09.02.2022р. №140) встановлено на період дії карантину граничний рівень торговельної надбавки в розмірі: не більше 5 гривень з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра дизельного палива; не більше 4,55 гривні з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра бензинів автомобільних. Середня вартість 1 літра дизельного палива ULSD 10 ppm та бензинів автомобільних GASOLINE 10 ppm визначається Міністерством економіки на підставі розрахунків акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, проведених з урахуванням відповідних даних міжнародного інформаційного агентства Platts CIF NWE за попередні 10 днів, розрахункових коефіцієнтів 0,825 та 0,745 кілограма на літр відповідно, витрат на зовнішнє логістичне забезпечення у сумі 50 доларів США/тонну та інших витрат, передбачених зовнішньоекономічним договором (контрактом) у сумі 150 доларів США/тонну, сум митних платежів (акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) та податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) та щоденного офіційного курсу іноземної валюти, встановленого Національним банком у відповідному періоді. Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України подає щомісяця до 1, 11 і 21 числа Міністерству економіки зазначені розрахунки. Інформація про середню вартість 1 літра дизельного палива та бензинів автомобільних оприлюднюється на офіційному веб-сайті Міністерства економіки щомісяця до 3, 13 і 23 числа. Під час продажу (реалізації) брендового преміального дизельного палива та бензинів автомобільних, із покращеними показниками якості та позначення (маркування) яких включає певну торгову марку (товарний знак), розмір доплати не може перевищувати 5 відсотків до розміру роздрібних цін на відповідні види палива, визначені згідно з абзацами третім - п`ятим цього пункту.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2022р. №488 внесено зміни до Постанови №1236, в тому числі до п.41-4.
В п.41-4 Постанови №1236 (в редакції постанови 29.04.2022р. №488) видно, що на період дії карантину граничний рівень торговельної надбавки в розмірі: не більше 7 гривень з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра дизельного палива; не більше 6,5 гривні з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра бензинів автомобільних.
ч.1 ст.7 Закону “Про ціни і ціноутворення” чітко передбачено, що реалізація державної цінової політики, проведення економічного аналізу рівня та динаміки цін, розроблення та внесення пропозицій щодо формування та реалізації державної цінової політики здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну цінову політику.
ст.16 Закону “Про ціни і ціноутворення” визначено, що органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.
Повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом, Законом України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”, ПК України та іншими законами.
Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №667 (далі - Положення №667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства та який реалізує державну політику, у тому числі у сфері контролю за цінами.
пп.11 п.3 Положення про Держпродспоживслужбу №667 визначено такі основні завдання Держпродспоживслужби у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснює державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації, зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; надає у випадках, передбачених законодавством, висновки щодо економічного обґрунтування витрат під час формування цін (тарифів) на товари, роботи і послуги, щодо яких запроваджено державне регулювання цін (тарифів); надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
ст.18 Закону “Про ціни і ціноутворення” зазначено, що уповноважені органи мають право, зокрема, приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
В ч.1 – ч.3 ст.20 Закону “Про ціни і ціноутворення” визначено, що до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за: порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін - вилучення необґрунтовано одержаної виручки, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання (крім тих, що на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача), та штраф у розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки.
Суми адміністративно-господарських санкцій зараховуються до державного бюджету.
Порядок стягнення сум адміністративно-господарських санкцій, передбачених цією статтею, визначається Господарським кодексом України.
ст.240 Господарського кодексу України  передбачено, що прибуток (доход), одержаний суб`єктом господарювання внаслідок порушення встановлених законодавством правил здійснення господарської діяльності, а також суми прихованого (заниженого) прибутку (доходу) чи суми податку, несплаченого за прихований об`єкт оподаткування, підлягають вилученню в доход відповідного бюджету в порядку, встановленому законом. Крім того, з суб`єкта господарювання стягується у випадках і порядку, передбачених законом, штраф, але не більш як у двократному розмірі вилученої суми, а у разі повторного порушення протягом року після застосування цієї санкції - у трикратному розмірі вилученої суми. Перелік порушень, за які до суб`єкта господарювання застосовуються санкції, передбачені цією статтею, а також порядок їх застосування визначаються законами.
В ст.241 Господарського кодексу України  видно, що адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення. Адміністративно-господарський штраф може застосовуватися у визначених законом випадках одночасно з іншими адміністративно-господарськими санкціями, передбаченими       статтею 239 цього Кодексу.
ч.1 ст.250 Господарського кодексу України передбачає, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.
Право на звернення до суду уповноваженого органу в сфері ціноутворення визначене п.8 ч.1 ст.18 Закону “Про ціни і ціноутворення”, відповідно до якого уповноважені органи мають право звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що ТзОВ “ПТФ “Укр-Петроль” не оскаржував в судовому порядку рішення №18 та №19 від 13.06.2022р. про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення. Визначені у вказаних рішеннях суми штрафів в добровільному порядку відповідач не сплатив, на виставлені претензії щодо сплати штрафних санкцій від 03.12.2022р. відповіді не надав.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновкам суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову. 
Стосовно покликань апелянта в апеляційній скарзі на ухвалу суду першої інстанції від 09.08.2023р. про відмову у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду,  колегія суддів зазначає таке.
ч.1,ч.2 ст.122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень. 
Таким чином, суб`єкт владний повноважень вправі звернутись до суду протягом трьох місяців з дня виникнення підстав, що дають йому право на пред`явлення визначених законом вимог. При цьому, іншими законами можуть також встановлюватися також інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що  предметом спору в даній справі, є стягнення з ТзОВ «ПТФ «УКР-ПЕТРОЛЬ» штрафу, застосованого згідно рішень про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення від 13.06.2022р. №18 та №19 на підставі п.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про ціни і ціноутворення» та частини дев`ятої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
ч.3 ст.12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що у разі несплати суб`єктом господарювання застосованої до нього штрафної санкції за результатами здійснених заходів державного нагляду (контролю) протягом 15 календарних днів з дня вручення або направлення розпорядчого документа в порядку, передбаченому абзацами дванадцятим і тринадцятим частини дев`ятої статті 7 цього Закону, якщо розпорядчі документи не були оскаржені до органу державного нагляду (контролю) та/або в судовому порядку та залишені в силі, сума санкції стягується в судовому порядку.
Тобто, підставою для стягнення штрафної санкції з суб`єкта господарювання в судовому порядку є наявність розпорядчого документу про застосування штрафної санкції до правопорушника, який вручено йому у визначеному законом порядку та, який не оскаржено до органу державного нагляду (контролю) та/або в судовому порядку.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що вищевказані рішення надіслані рекомендованим листом на адресу ТзОВ «ПТФ «УКР-ПЕТРОЛЬ 17.06.2022р., що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта», та отримані 29.06.2022р, що підтверджується копією сторінки з Книги вхідної кореспонденції відповідача за 2022 рік.
Отже, оскільки розпорядчі документи вручені ТзОВ «ПТФ «УКР-ПЕТРОЛЬ 29.06.2022р., тому строк звернення до адміністративного суду щодо їх оскарження, який становить шість місяців, сплив 29.12.2022р.
Одночасно колегія суддів повторно звертає увагу апелянта на те, що ТзОВ «ПТФ «Укр-Петроль» не оскаржував в судовому порядку рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення від 13.06.2022р. №18 та №19 і доказів щодо оскарження та скасування таких в судовому порядку апелянтом не надано, а судом апеляційної інстанції не встановлено.
Зважаючи на викладене саме з  29.12.2022р у Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області виникло право на стягнення в судовому порядку суми штрафу відповідно до вказаних рішень, оскільки штраф відповідачем в добровільному порядку сплачено не було, як і не оскаржені прийняті рішення про його застосування.
Таким чином, звернувшись до суду 10.03.2023р., Головне управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області дотримав тримісячний строк звернення до суду, встановлений ч.2 ст.122 КАС України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законами та Конституцією України.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно  п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
В ст.242 КАС України видно, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливно-торгова фірма "Укр-Петроль" - залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року у справі № 140/4269/23  – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	Р. Б. Хобор 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 21.11.2023р.