Постанова
Іменем України 
 
16 листопада 2023 року   
м. Київ
 
справа № 487/3908/22
провадження № 61-12584св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач), суддів: Дундар І. О., Зайцева А. Ю., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: компанія Zaforpo Ventures Limited, компанія EBC Eastern Beverage Company Limited, товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман», товариство з обмеженою відповідальністю «Лікеро-горілчаний завод «Прайм», товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український горілчаний стандарт», ОСОБА_2 , компанія Florin Advisers Limited, компанія Millenary Limited, TMC Trade Mark Company, товариство з обмеженою відповідальністю «Домані Груп», державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», товариство з обмеженою відповідальністю «Беверідж Трейдінг Компані», державне підприємство «Уманський Лікеро-Горілчаний завод», товариство з обмеженою відповідальністю «Збаразький горілчаний завод»,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_3 , на постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 липня 2023 року у складі колегії суддів: Тищук Н. О., Крамаренко Т. В., Темнікової В. І.,
 
Історія справи
Короткий зміст заяви
 
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до компанії Zaforpo Ventures Limited, компанії EBC Eastern Beverage Company Limited, ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Гетьман», ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «Прайм», ТОВ «Перший український горілчаний стандарт», ОСОБА_2 , компанії Florin Advisers Limited, компанії Millenary Limited, TMC Trade Mark Company, ТОВ «Домані Груп», ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані», ДП «Уманський Лікеро-Горілчаний завод», ТОВ «Збаразький горілчаний завод» про захист прав інтелектуальної власності.
 
У березні 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову.
 
Заява про забезпечення позову мотивована тим, що ОСОБА_1 вважає себе бенефіціарним власником спірних торгових марок, яких його було позбавлено в результаті зловмисної змови ТОВ «НВП «Гетьман», Ніла Крістофера Джеймса Сміта, Zaforpo Ventures LTD, TMC Trademark Company.
 
На підтвердження існування наведених обставин ОСОБА_1 наведено детальну хронологію придбання торгових марок із 2009 року з використанням трастових конструкцій та номінальних власників, які діяли від власного імені, але за дорученням та в інтересах позивача при придбанні спірних торгових марок та подальшому розвитку на території України горілчаного бізнесу. Структура трастової конструкції, за твердженнями позивача, виглядала наступним чином: ОСОБА_4 володів 100% статутного капіталу компанії TMC Trade Mark Company (Ліхтенштейн), директором компанії виступав Герберт Бішоф; TMC Trade Mark Company (Ліхтенштейн) володіла 100% статутного капіталу компанії EBC Eastern Beverage Company Limited (Кіпр); компанія EBC Eastern Beverage Company Limited (Кіпр) виступала титульним власником торгових марок для товарів класу 33 МКТП (горілчані напої), зареєстровані в Україні; компанія EBC Eastern Beverage Company Limited надавала ліцензії на використання спірних торговельних марок за свідоцтвами України українським резидентам - ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» та ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані». Ніл Сміт відповідно до наданих відомостей про листування, відомостей про здійснені платежі виступав номінальним власником даної трастової конструкції, який щорічно отримував винагороду за свої послуги спочатку в сумі 150 тис. доларів на рік, а в подальшому - 660 тис. доларів на рік.
 
У 2018 році ОСОБА_1 вирішив припинити співпрацю із Нілом Смітом та просив здійснити передачу 100% корпоративних прав у TMC Trade Mark Company на користь іншої довіреної особи позивача, проте ОСОБА_4 відмовився виконати ці дії. Наприкінці 2018 року в результаті укладення угод про передачу прав права на спірні торгові марки були передані на користь компанії Zaforpo Ventures Limited (Кіпр) в погашення неіснуючих боргів компанії EBC Eastern Beverage Company Limited, набутих в порядку уступки права вимоги від ТОВ «НВП «Гетьман». Набувши права на спірні торгові марки, компанія Zaforpo Ventures Limited (Кіпр) здійснила видачу ліцензій на використання цих марок на користь ТОВ «НВП «Гетьман», а останнє видало субліцензії для інших українських виробників, що разом із ТОВ «НВП «Гетьман» здійснюють виробництво та реалізацію алкогольної продукції як на українському внутрішньому ринку, так і за його межами шляхом експорту.
 
Правочини, в результаті яких компанія Zaforpo Ventures Limited (Кіпр) набула права на спірні торгові марки, а також правочини щодо передачі прав використання торгових марок (відповідні ліцензійні та субліцензійні договори) позивач вважав нікчемними на підставі статті 228 ЦК України як правочини, що порушують публічний порядок.
 
ОСОБА_1 просив:
заборонити Держаній митній службі України та її територіальним органам здійснювати митне оформлення товарів, що містять знаки для товарів та послуг « Наша марка », «М?рная», « Мерная », « Мірна », « Mernaya », « Мірна. Медова з перцем », « Medkoff », « Медков », « Мърная. На молоке », « МЕДКОФФ », « SILK », « THE SILK VODKA », « MEDOFF GOLD », « MEDOFF VERSUS/ МЕДОФФ ВЕРСУС », « MEDOFF ЗНАК М`ЯКОСТІ », « YOU JUST KNOW WHEN ITS SILK », « MEDOFF PLATINUM », « Стань володарем одного кілограму золота від Медофф Подробиці на етикетці », « MEDOFF Найм`якіша горілка 2010 року у Східній Європі », «АРКТИКА», «MEDOFF», «МЕДОФФ», «МЕРНАЯ», « MERNAYA », « Бриллиг », « DIAMANT by Medoff », «ДІАМАНТ ВІД МЕДОФФ», «НАША МАРКА ПОСОЛЬСЬКА», «НАША МАРКА ПОСОЛЬСКАЯ», «МІРНА», «МЪРНАЯ», «DIAMANT BY MEDOFF», « НАША МАРКА », «ХУТОРОК», «MEDOFF», «COLDBERRY», « ARCTICA POLAR », « MEDOFF ORIGINAL VODKA », « ARCTICA », « ARCTICA CRYSTAL », « Спокуса чистою », « Медофф (Medoff) королівський експортна », « Медофф (Medoff) платинум , « Медофф (Medoff) платинум експортна », « Медофф (Medoff) кайен експортна », « Медофф (Medoff) класик експотна », « Медофф (Medoff) оригінал експортна », « Медофф (Medoff) голд експортна », «Горілка Медофф», «Водка Медофф» та інші відповідно до свідоцтв України № 14590 від 29.12.1999, № 37247 від 15.01.2004, № 37250 від 15.01.2004, № 47015 від 15.02.2005, № 47016 від 15.02.2005 від 17.10.2005, № 47029 від 15.02.2005, № 47268 від 15.02.2005, № 49406 від 16.05.2005, № 54611 від 17.10.2005, № 56162 від 15.11.2005, № 70774 від 15.12.2006, № 70776 від 15.12.2006, № 70974 від 15.01.2007, № 71016 від 15.01.2007, № 80902 від 10.08.2007, № 90620 від 25.04.2008, № 105725 від 10.04.2009, № 112893 від 25.09.2009, № 120772 від 25.03.2010, № 120773 від 25.03.2010, № 141763 від 25.07.2011, № 154730 від 25.04.2012, № 154731 від 25.04.2012, № 154732 від 25.04.2012, № 154733 від 25.04.2012, № 158368 від 10.07.2012, № 162488 від 10.10.2012, № 163639 від 12.11.2012, № 174967 від 27.08.2013, № 174968 від 27.08.2013, № 191190 від 25.09.2014, № 191634 від 10.10.2014, № 194247 від 10.12.2014, № 194282 від 10.12.2014, № 38717а від 15.09.2006, № 224028 від 10.03.2017, № 220965 від 26.12.2016, № 220966 від 26.12.2016, № 238994 від 12.03.2018, № 238995 від 12.03.2018, № 237859 від 12.02.2018, № 215324 від 10.08.2016, № 240813 від 25.04.2018, № 249593 від 12.11.2018, № 238996 від 12.03.2018, № 293415 від 10.03.2021, 291297 від 03.02.2021, № 291175 від 03.02.2021, № 299668 від 16.06.2021, № 299247 від 09.06.2021, 299667 від 16.06.2021, № 299246 від 09.06.2021, № 299669 від 16.06.2021, № 291174 від 03.02.2021, № 299245 від 09.06.2021, № 299244 від 09.06.2021, № 268197 від 10.12.2019, № 268196 від 10.12.2019, № 291298 від 03.02.2021, № 268262 від 10.12.2019, № 322313 від 20.07.2022, № 321950 від 13.07.2022, № 321952 від 13.07.2022, № 321951 від 13.07.2022, № 322314 від 20.07.2022, № 321953 від 13.07.2022, № 322315 від 20.07.2022, № 321954 від 13.07.2022, знаки для товарів та послуг «MEDOFF», «НАША МАРКА КАЛИНОВА», «Наша Марка Пшенична Експортна», «Наша Марка Пшенична/Наша Марка Пшеничная», «Сибирская Арктика», «Русская Арктика», «Наша Марка Класична Експортна», «Наша Марка Кедрова Експортна», «Мірна. Платина (Мерная. Платина)» відповідно до заявок m202121626 від 08.09.2021, m202027718 від 28.12.2020, m202027712 від 28.12.2020, m202027711 від 28.12.2020, m202027708 від 28.12.2020, m202027706 від 28.12.2020, m202027716 від 28.12.2020, m202027714 від 28.12.2020, m202027695 від 28.12.2020, а також промислового зразку «ЕТИКЕТКА» за патентом № 41810 від 25.06.2020, бюлетень № 12/2020;
зобов`язати компанію ZAFORPO VENTURES LTD, компанію EBC EASTERN BEVERAGE COMPANY LTD, ТОВ «НВП «Гетьман», ТОВ «ЛГЗ «ПРАЙМ», ТОВ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ГОРІЛЧАНИЙ СТАНДАРТ», ДП «Уманський Лікеро-Горілчаний Завод», ТОВ «Збаразький горілчаний завод», ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані», компанію TMC Trade Mark Company, компанію Florin Advisers Limited та будь-яких інших осіб до моменту вирішення даного спору по суті припинити дії щодо реалізації на території України продукції з використанням знаків для товарів та послуг « Наша марка », « Мерная », «М?рная», « Мірна », « Mernaya », « Мірна. Медова з перцем », « Medkoff », « Медков », « Мърная. На молоке », « МЕДКОФФ », « SILK », « THE SILK VODKA », « MEDOFF GOLD », « MEDOFF VERSUS/ МЕДОФФ ВЕРСУС », «MEDOFF ЗНАК М`ЯКОСТІ», « YOU JUST KNOW WHEN ITS SILK », « MEDOFF PLATINUM », «Стань володарем одного кілограму золота від Медофф Подробиці на етикетці», « MEDOFF Найм`якіша горілка 2010 року у Східній Європі », «АРКТИКА», «MEDOFF», «МЕДОФФ», «МЕРНАЯ», « MERNAYA », « Бриллиг », « DIAMANT by Medoff », «ДІАМАНТ ВІД МЕДОФФ», «НАША МАРКА ПОСОЛЬСЬКА», «НАША МАРКА ПОСОЛЬСКАЯ», «МІРНА», «МЪРНАЯ», «DIAMANT BY MEDOFF», « НАША МАРКА », «ХУТОРОК», «MEDOFF», «COLDBERRY», « ARCTICA POLAR », « MEDOFF ORIGINAL VODKA », « ARCTICA », « ARCTICA CRYSTAL », « Спокуса чистою », « Медофф (Medoff) королівський експортна », « Медофф (Medoff) платинум експортна », « Медофф (Medoff) кайен експортна », « Медофф (Medoff) класик експотна », « Медофф (Medoff) оригінал експортна », «Медофф (Medoff) голд експортна», «Горілка Медофф»,  «Водка Медофф» та інші відповідно до свідоцтв України № 14590 від 29.12.1999, № 37247 від 15.01.2004, № 37250 від 15.01.2004, № 47015 від 15.02.2005, № 47016 від 15.02.2005 від 17.10.2005, № 47029 від 15.02.2005, № 47268 від 15.02.2005, № 49406 від 16.05.2005, № 54611 від 17.10.2005, № 56162 від 15.11.2005, № 70774 від 15.12.2006, № 70776 від 15.12.2006, № 70974 від 15.01.2007, № 71016 від 15.01.2007, № 80902 від 10.08.2007, № 90620 від 25.04.2008, № 105725 від 10.04.2009, № 112893 від 25.09.2009, № 120772 від 25.03.2010, № 120773 від 25.03.2010, № 141763 від 25.07.2011, № 154730 від 25.04.2012, № 154731 від 25.04.2012, № 154732 від 25.04.2012, № 154733 від 25.04.2012, № 158368 від 10.07.2012, № 162488 від 10.10.2012, № 163639 від 12.11.2012, № 174967 від 27.08.2013, № 174968 від 27.08.2013, № 191190 від 25.09.2014, № 191634 від 10.10.2014, № 194247 від 10.12.2014, № 194282 від 10.12.2014, № 38717а від 15.09.2006, № 224028 від 10.03.2017, № 220965 від 26.12.2016, № 220966 від 26.12.2016, № 238994 від 12.03.2018, № 238995 від 12.03.2018, № 237859 від 12.02.2018, № 215324 від 10.08.2016, № 240813 від 25.04.2018, № 249593 від 12.11.2018, № 238996 від 12.03.2018, № 293415 від 10.03.2021, 291297 від 03.02.2021, № 291175 від 03.02.2021, № 299668 від 16.06.2021, № 299247 від 09.06.2021, 299667 від 16.06.2021, № 299246 від 09.06.2021, № 299669 від 16.06.2021, № 291174 від 03.02.2021, № 299245 від 09.06.2021, № 299244 від 09.06.2021, № 268197 від 10.12.2019, № 268196 від 10.12.2019, № 291298 від 03.02.2021, № 268262 від 10.12.2019, № 322313 від 20.07.2022, № 321950 від 13.07.2022, № 321952 від 13.07.2022, № 321951 від 13.07.2022, № 322314 від 20.07.2022, № 321953 від 13.07.2022, № 322315 від 20.07.2022, № 321954 від 13.07.2022, знаків для товарів та послуг «MEDOFF», «НАША МАРКА КАЛИНОВА», «Наша Марка Пшенична Експортна», «Наша Марка Пшенична/Наша Марка Пшеничная», «Сибирская Арктика», «Русская Арктика», «Наша Марка Класична Експортна», «Наша Марка Кедрова Експортна», «Мірна. Платина (Мерная. Платина)» відповідно до заявок m202121626 від 08.09.2021, m202027718 від 28.12.2020, m202027712 від 28.12.2020, m202027711 від 28.12.2020, m202027708 від 28.12.2020, m202027706 від 28.12.2020, m202027716 від 28.12.2020, m202027714 від 28.12.2020, m202027695 від 28.12.2020, а також промислового зразку «ЕТИКЕТКА» за патентом № 41810 від 25.06.2020, бюлетень № 12/2020,
в тому числі утриматись від передачі такої продукції будь-яким третім особам для реалізації, а також використання цих знаків для товарів та послуг для виробництва продукції; заборонити компанії ZAFORPO VENTURES LTD, компанії EBC EASTERN BEVERAGE COMPANY LTD, ТОВ «НВП «Гетьман», ТОВ «ЛГЗ «ПРАЙМ», ТОВ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ГОРІЛЧАНИЙ СТАНДАРТ», ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані», ДП «Уманський Лікеро-Горілчаний Завод», ТОВ «Збаразький горілчаний завод», компанії TMC Trade Mark Company та компанії Florin Advisers Limited передавати іншим особам права, в тому числі здійснювати обтяження прав, на знаки для товарів та послуг « Наша марка », « Мерная », «М?рная», « Мірна », « Mernaya », «Мірна. Медова з перцем», « Medkoff », « Медков », « Мърная. На молоке », « МЕДКОФФ », « SILK », « THE SILK VODKA », « MEDOFF GOLD », « MEDOFF VERSUS/ МЕДОФФ ВЕРСУС », «MEDOFF ЗНАК М`ЯКОСТІ», « YOU JUST KNOW WHEN ITS SILK », « MEDOFF PLATINUM », «Стань володарем одного кілограму золота від Медофф Подробиці на етикетці», « MEDOFF Найм`якіша горілка 2010 року у Східній Європі », «АРКТИКА», «MEDOFF», «МЕДОФФ», «МЕРНАЯ», « MERNAYA », « Бриллиг », « DIAMANT by Medoff », «ДІАМАНТ ВІД МЕДОФФ», «НАША МАРКА ПОСОЛЬСЬКА», «НАША МАРКА ПОСОЛЬСКАЯ», «МІРНА», «МЪРНАЯ», «DIAMANT BY MEDOFF», « НАША МАРКА », «ХУТОРОК», «MEDOFF», «COLDBERRY», «ARCTICA POLAR», « MEDOFF ORIGINAL VODKA », « ARCTICA », « ARCTICA CRYSTAL », « Спокуса чистою », « Медофф (Medoff) королівський експортна », « Медофф (Medoff) платинум експортна », « Медофф (Medoff) експортна », кайен « Медофф (Medoff) експотна », « Медофф (Medoff) оригінал експортна », «Медофф (Medoff) голд експортна», «Горілка Медофф»,  «Водка Медофф» та інші відповідно до свідоцтв України № 14590 від 29.12.1999, № 37247 від 15.01.2004, № 37250 від 15.01.2004, № 47015 від 15.02.2005, № 47016 від 15.02.2005 від 17.10.2005, № 47029 від 15.02.2005, № 47268 від 15.02.2005, № 49406 від 16.05.2005, № 54611 від 17.10.2005, № 56162 від 15.11.2005, № 70774 від 15.12.2006, № 70776 від 15.12.2006, № 70974 від 15.01.2007, № 71016 від 15.01.2007, № 80902 від 10.08.2007, № 90620 від 25.04.2008, № 105725 від 10.04.2009, № 112893 від 25.09.2009, № 120772 від 25.03.2010, № 120773 від 25.03.2010, № 141763 від 25.07.2011, № 154730 від 25.04.2012, № 154731 від 25.04.2012, № 154732 від 25.04.2012, № 154733 від 25.04.2012, № 158368 від 10.07.2012, № 162488 від 10.10.2012, № 163639 від 12.11.2012, № 174967 від 27.08.2013, № 174968 від 27.08.2013, № 191190 від 25.09.2014, № 191634 від 10.10.2014, № 194247 від 10.12.2014, № 194282 від 10.12.2014, № 38717а від 15.09.2006, № 224028 від 10.03.2017, № 220965 від 26.12.2016, № 220966 від 26.12.2016, № 238994 від 12.03.2018, № 238995 від 12.03.2018, № 237859 від 12.02.2018, № 215324 від 10.08.2016, № 240813 від 25.04.2018, № 249593 від 12.11.2018, № 238996 від 12.03.2018, № 293415 від 10.03.2021, 291297 від 03.02.2021, № 291175 від 03.02.2021, № 299668 від 16.06.2021, № 299247 від 09.06.2021, 299667 від 16.06.2021, № 299246 від 09.06.2021, № 299669 від 16.06.2021, № 291174 від 03.02.2021, № 299245 від 09.06.2021, № 299244 від 09.06.2021, № 268197 від 10.12.2019, № 268196 від 10.12.2019, № 291298 від 03.02.2021, № 268262 від 10.12.2019, № 322313 від 20.07.2022, № 321950 від 13.07.2022, № 321952 від 13.07.2022, № 321951 від 13.07.2022, № 322314 від 20.07.2022, № 321953 від 13.07.2022, № 322315 від 20.07.2022, № 321954 від 13.07.2022, знаки для товарів та послуг «MEDOFF», «НАША МАРКА КАЛИНОВА», «Наша Марка Пшенична Експортна», «Наша Марка Пшенична/Наша Марка Пшеничная», «Сибирская Арктика», «Русская Арктика», «Наша Марка Класична Експортна», «Наша Марка Кедрова Експортна», «Мірна. Платина (Мерная. Платина)» відповідно до заявок m202121626 від 08.09.2021, m202027718 від 28.12.2020, m202027712 від 28.12.2020, m202027711 від 28.12.2020, m202027708 від 28.12.2020, m202027706 від 28.12.2020, m202027716 від 28.12.2020, m202027714 від 28.12.2020, m202027695 від 28.12.2020, а також прав на промисловий зразок «ЕТИКЕТКА» за патентом № 41810 від 25.06.2020, бюлетень № 12/2020;
заборонити компанії ZAFORPO VENTURES LTD передавати іншим особам права на заявки для отримання свідоцтв на знаки для товарів і послуг m202121626 від 08.09.2021, m202027718 від 28.12.2020, m202027712 від 28.12.2020, m202027711 від 28.12.2020, m202027708 від 28.12.2020, m202027706 від 28.12.2020, m202027716 від 28.12.2020, m202027714 від 28.12.2020, m202027695 від 28.12.2020, в тому числі шляхом внесення змін до вказаних заявок;
заборонити ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» приймати рішення про реєстрацію торговельних марок відповідно до поданих компанією Zaforpo Ventures Limited заявок m202121626 від 08.09.2021, m202027718 від 28.12.2020, m202027712 від 28.12.2020, m202027711 від 28.12.2020, m202027708 від 28.12.2020, m202027706 від 28.12.2020, m202027716 від 28.12.2020, m202027714 від 28.12.2020, m202027695 від 28.12.2020;
накласти арешт на майно ТОВ «НВП «Гетьман», Ніла Крістофера Джеймса Сміта, Zaforpo Ventures LTD, TMC Trademark Company в межах ціни позову в сумі 26 346 952 доларів США, що еківалентно 963 471 148,91 грн;
заборонити компанії Zaforpo Ventures Limited, компаніх EBC Eastern Beverage Company LTD, ТОВ «НВП «Гетьман», ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «Прайм»«, ТОВ «Перший український горілчаний стандарт», ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані», укладати ліцензійні та субліцензійні договори на використання об`єктів інтелектуальної власності - торговельних марок відповідно до свідоцтв України № 14590 від 29.12.1999, № 37247 від 15.01.2004, № 37250 від 15.01.2004, № 47015 від 15.02.2005, № 47016 від 15.02.2005 від 17.10.2005, № 47029 від 15.02.2005, № 47268 від 15.02.2005, № 49406 від 16.05.2005, № 54611 від 17.10.2005, № 56162 від 15.11.2005, № 70774 від 15.12.2006, № 70776 від 15.12.2006, № 70974 від 15.01.2007, № 71016 від 15.01.2007, № 80902 від 10.08.2007, № 90620 від 25.04.2008, № 105725 від 10.04.2009, № 112893 від 25.09.2009, № 120772 від 25.03.2010, № 120773 від 25.03.2010, № 141763 від 25.07.2011, № 154730 від 25.04.2012, № 154731 від 25.04.2012, № 154732 від 25.04.2012, № 154733 від 25.04.2012, № 158368 від 10.07.2012, № 162488 від 10.10.2012, № 163639 від 12.11.2012, № 174967 від 27.08.2013, № 174968 від 27.08.2013, № 191190 від 25.09.2014, № 191634 від 10.10.2014, № 194247 від 10.12.2014, № 194282 від 10.12.2014, № 38717а від 15.09.2006, № 224028 від 10.03.2017, № 220965 від 26.12.2016, № 220966 від 26.12.2016, № 238994 від 12.03.2018, № 238995 від 12.03.2018, № 237859 від 12.02.2018, № 215324 від 10.08.2016, № 240813 від 25.04.2018, № 249593 від 12.11.2018, № 238996 від 12.03.2018, № 293415 від 10.03.2021, 291297 від 03.02.2021, № 291175 від 03.02.2021, № 299668 від 16.06.2021, № 299247 від 09.06.2021, 299667 від 16.06.2021, № 299246 від 09.06.2021, № 299669 від 16.06.2021, № 291174 від 03.02.2021, № 299245 від 09.06.2021, № 299244 від 09.06.2021, № 268197 від 10.12.2019, № 268196 від 10.12.2019, № 291298 від 03.02.2021, № 268262 від 10.12.2019, № 322313 від 20.07.2022, № 321950 від 13.07.2022, № 321952 від 13.07.2022, № 321951 від 13.07.2022, № 322314 від 20.07.2022, № 321953 від 13.07.2022, № 322315 від 20.07.2022, № 321954 від 13.07.2022, знаки для товарів та послуг «MEDOFF», «НАША МАРКА КАЛИНОВА», «Наша Марка Пшенична Експортна», «Наша Марка Пшенична/Наша Марка Пшеничная», «Сибирская Арктика», « Русская Арктика », « Наша Марка Класична Експортна », «Наша Марка Кедрова Експортна», «Мірна. Платина (Мерная. Платина)» відповідно до заявок m202121626 від 08.09.2021, m202027718 від 28.12.2020, m202027712 від 28.12.2020, m202027711 від 28.12.2020, m202027708 від 28.12.2020, m202027706 від 28.12.2020, m202027716 від 28.12.2020, m202027714 від 28.12.2020, m202027695 від 28.12.2020, а також промислового зразку «ЕТИКЕТКА» за патентом № 41810 від 25.06.2020, бюлетень № 12/2020;
накласти арешт на готову продукцію виробництва компанії Zaforpo Ventures Limited , компанії EBC Eastern Beverage Company LTD, ТОВ «НВП «Гетьман», ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «Прайм»«, ТОВ «Перший український горілчаний стандарт», ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані», ДП «Уманський Лікеро-Горілчаний Завод», ТОВ «Збаразький горілчаний завод», яка містить містять знаки для товарів та послуг «Наша марка», «Мерная», «М?рная», « Мірна », « Mernaya », «Мірна. Медова з перцем», « Medkoff », « Медков », « Мърная. На молоке », « МЕДКОФФ », « SILK », « THE SILK VODKA », « MEDOFF GOLD », « MEDOFF VERSUS/ МЕДОФФ ВЕРСУС », «MEDOFF ЗНАК М`ЯКОСТІ», « YOU JUST KNOW WHEN ITS SILK », « MEDOFF PLATINUM », «Стань володарем одного кілограму золота від Медофф Подробиці на етикетці», «MEDOFF Найм`якіша горілка 2010 року у Східній Європі», «АРКТИКА», «MEDOFF», «МЕДОФФ», «МЕРНАЯ», « MERNAYA », « Бриллиг », «DIAMANT by Medoff», «ДІАМАНТ ВІД МЕДОФФ», «НАША МАРКА ПОСОЛЬСЬКА», «НАША МАРКА ПОСОЛЬСКАЯ», «МІРНА», «МЪРНАЯ», «DIAMANT BY MEDOFF», « НАША МАРКА », «ХУТОРОК», «MEDOFF», «COLDBERRY», «ARCTICA POLAR», « MEDOFF ORIGINAL VODKA », « ARCTICA », « ARCTICA CRYSTAL », « Спокуса чистою », « Медофф (Medoff) королівський експортна », « Медофф (Medoff) платинум експортна », « Медофф (Medoff) кайен експортна », « Медофф (Medoff) класик експотна », «Медофф (Medoff) оригінал експортна», «Медофф (Medoff) голд експортна», «Горілка Медофф»,  «Водка Медофф» та інші відповідно до свідоцтв України № 14590 від 29.12.1999, № 37247 від 15.01.2004, № 37250 від 15.01.2004, № 47015 від 15.02.2005, № 47016 від 15.02.2005 від 17.10.2005, № 47029 від 15.02.2005, № 47268 від 15.02.2005, № 49406 від 16.05.2005, № 54611 від 17.10.2005, № 56162 від 15.11.2005, № 70774 від 15.12.2006, № 70776 від 15.12.2006, № 70974 від 15.01.2007, № 71016 від 15.01.2007, № 80902 від 10.08.2007, № 90620 від 25.04.2008, № 105725 від 10.04.2009, № 112893 від 25.09.2009, № 120772 від 25.03.2010, № 120773 від 25.03.2010, № 141763 від 25.07.2011, № 154730 від 25.04.2012, № 154731 від 25.04.2012, № 154732 від 25.04.2012, № 154733 від 25.04.2012, № 158368 від 10.07.2012, № 162488 від 10.10.2012, № 163639 від 12.11.2012, № 174967 від 27.08.2013, № 174968 від 27.08.2013, № 191190 від 25.09.2014, № 191634 від 10.10.2014, № 194247 від 10.12.2014, № 194282 від 10.12.2014, № 38717а від 15.09.2006, № 224028 від 10.03.2017, № 220965 від 26.12.2016, № 220966 від 26.12.2016, № 238994 від 12.03.2018, № 238995 від 12.03.2018, № 237859 від 12.02.2018, № 215324 від 10.08.2016, № 240813 від 25.04.2018, № 249593 від 12.11.2018, № 238996 від 12.03.2018, № 293415 від 10.03.2021, 291297 від 03.02.2021, № 291175 від 03.02.2021, № 299668 від 16.06.2021, № 299247 від 09.06.2021, 299667 від 16.06.2021, № 299246 від 09.06.2021, № 299669 від 16.06.2021, № 291174 від 03.02.2021, № 299245 від 09.06.2021, № 299244 від 09.06.2021, № 268197 від 10.12.2019, № 268196 від 10.12.2019, № 291298 від 03.02.2021, № 268262 від 10.12.2019, № 322313 від 20.07.2022, № 321950 від 13.07.2022, № 321952 від 13.07.2022, № 321951 від 13.07.2022, № 322314 від 20.07.2022, № 321953 від 13.07.2022, № 322315 від 20.07.2022, № 321954 від 13.07.2022, знаки для товарів та послуг «MEDOFF», «НАША МАРКА КАЛИНОВА», «Наша Марка Пшенична Експортна», «Наша Марка Пшенична/Наша Марка Пшеничная», «Сибирская Арктика», « Русская Арктика », « Наша Марка Класична Експортна », «Наша Марка Кедрова Експортна», «Мірна. Платина (Мерная. Платина)» відповідно до заявок m202121626 від 08.09.2021, m202027718 від 28.12.2020, m202027712 від 28.12.2020, m202027711 від 28.12.2020, m202027708 від 28.12.2020, m202027706 від 28.12.2020, m202027716 від 28.12.2020, m202027714 від 28.12.2020, m202027695 від 28.12.2020, а також промислового зразку «ЕТИКЕТКА» за патентом № 41810 від 25.06.2020, бюлетень № 12/2020;
передати арештовану готову продукцію виробництва компанії Zaforpo Ventures Limited , компанію EBC Eastern Beverage Company LTD, ТОВ «НВП «Гетьман», ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «Прайм»«, ТОВ «Перший український горілчаний стандарт», ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані», ДП «Уманський Лікеро-Горілчаний Завод», ТОВ «Збаразький горілчаний завод», яка містить містять знаки для товарів та послуг «Наша марка», «Мерная», «М?рная», «Мірна», « Mernaya », «Мірна. Медова з перцем», « Medkoff », « Медков », « Мърная. На молоке », « МЕДКОФФ », « SILK », « THE SILK VODKA », « MEDOFF GOLD », « MEDOFF VERSUS/ МЕДОФФ ВЕРСУС », «MEDOFF ЗНАК М`ЯКОСТІ», « YOU JUST KNOW WHEN ITS SILK », « MEDOFF PLATINUM », «Стань володарем одного кілограму золота від Медофф Подробиці на етикетці», «MEDOFF Найм`якіша горілка 2010 року у Східній Європі», «АРКТИКА», «MEDOFF», «МЕДОФФ», «МЕРНАЯ», « MERNAYA », « Бриллиг », «DIAMANT by Medoff», «ДІАМАНТ ВІД МЕДОФФ», «НАША МАРКА ПОСОЛЬСЬКА», «НАША МАРКА ПОСОЛЬСКАЯ», «МІРНА», «МЪРНАЯ», «DIAMANT BY MEDOFF», « НАША МАРКА », «ХУТОРОК», «MEDOFF», «COLDBERRY», «ARCTICA POLAR», « MEDOFF ORIGINAL VODKA », « ARCTICA », « ARCTICA CRYSTAL », « Спокуса чистою », « Медофф (Medoff) королівський експортна », « Медофф (Medoff) платинум експортна », « Медофф (Medoff) кайен експортна », « Медофф (Medoff) класик експотна », « Медофф (Medoff) оригінал експортна », «Медофф (Medoff) голд експортна», «Горілка Медофф»,  «Водка Медофф» та інші відповідно до свідоцтв України № 14590 від 29.12.1999, № 37247 від 15.01.2004, № 37250 від 15.01.2004, № 47015 від 15.02.2005, № 47016 від 15.02.2005 від 17.10.2005, № 47029 від 15.02.2005, № 47268 від 15.02.2005, № 49406 від 16.05.2005, № 54611 від 17.10.2005, № 56162 від 15.11.2005, № 70774 від 15.12.2006, № 70776 від 15.12.2006, № 70974 від 15.01.2007, № 71016 від 15.01.2007, № 80902 від 10.08.2007, № 90620 від 25.04.2008, № 105725 від 10.04.2009, № 112893 від 25.09.2009, № 120772 від 25.03.2010, № 120773 від 25.03.2010, № 141763 від 25.07.2011, № 154730 від 25.04.2012, № 154731 від 25.04.2012, № 154732 від 25.04.2012, № 154733 від 25.04.2012, № 158368 від 10.07.2012, № 162488 від 10.10.2012, № 163639 від 12.11.2012, № 174967 від 27.08.2013, № 174968 від 27.08.2013, № 191190 від 25.09.2014, № 191634 від 10.10.2014, № 194247 від 10.12.2014, № 194282 від 10.12.2014, № 38717а від 15.09.2006, № 224028 від 10.03.2017, № 220965 від 26.12.2016, № 220966 від 26.12.2016, № 238994 від 12.03.2018, № 238995 від 12.03.2018, № 237859 від 12.02.2018, № 215324 від 10.08.2016, № 240813 від 25.04.2018, № 249593 від 12.11.2018, № 238996 від 12.03.2018, № 293415 від 10.03.2021, 291297 від 03.02.2021, № 291175 від 03.02.2021, № 299668 від 16.06.2021, № 299247 від 09.06.2021, 299667 від 16.06.2021, № 299246 від 09.06.2021, № 299669 від 16.06.2021, № 291174 від 03.02.2021, № 299245 від 09.06.2021, № 299244 від 09.06.2021, № 268197 від 10.12.2019, № 268196 від 10.12.2019, № 291298 від 03.02.2021, № 268262 від 10.12.2019, № 322313 від 20.07.2022, № 321950 від 13.07.2022, № 321952 від 13.07.2022, № 321951 від 13.07.2022, № 322314 від 20.07.2022, № 321953 від 13.07.2022, № 322315 від 20.07.2022, № 321954 від 13.07.2022, знаки для товарів та послуг «MEDOFF», «НАША МАРКА КАЛИНОВА», «Наша Марка Пшенична Експортна», «Наша Марка Пшенична/Наша Марка Пшеничная», «Сибирская Арктика», « Русская Арктика », « Наша Марка Класична Експортна », «Наша Марка Кедрова Експортна», «Мірна. Платина (Мерная. Платина)» відповідно до заявок m202121626 від 08.09.2021, m202027718 від 28.12.2020, m202027712 від 28.12.2020, m202027711 від 28.12.2020, m202027708 від 28.12.2020, m202027706 від 28.12.2020, m202027716 від 28.12.2020, m202027714 від 28.12.2020, m202027695 від 28.12.2020, а також промислового зразку «ЕТИКЕТКА» за патентом № 41810 від 25.06.2020, бюлетень № 12/2020;
передати арештовану продукцію на відповідальне зберігання особі, не заінтересованій у результатах вирішення спору.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
 
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2023 року у складі судді: Щербини С. В., заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.
 
Заборонено Держаній митній службі України та її територіальним органам здійснювати митне оформлення товарів, що містять знаки для товарів та послуг « Наша марка », « Мерная », «М?рная», « Мірна », « Mernaya », « Мірна. Медова з перцем », « Medkoff », « Медков », « Мърная. На молоке », « МЕДКОФФ », « SILK », « THE SILK VODKA », « MEDOFF GOLD », « MEDOFF VERSUS/ МЕДОФФ ВЕРСУС », «MEDOFF ЗНАК М`ЯКОСТІ», « YOU JUST KNOW WHEN ITS SILK », « MEDOFF PLATINUM », «Стань володарем одного кілограму золота від Медофф Подробиці на етикетці», « MEDOFF Найм`якіша горілка 2010 року у Східній Європі », «АРКТИКА», «MEDOFF», «МЕДОФФ», «МЕРНАЯ», « MERNAYA », « Бриллиг », « DIAMANT by Medoff », «ДІАМАНТ ВІД МЕДОФФ», «НАША МАРКА ПОСОЛЬСЬКА», «НАША МАРКА ПОСОЛЬСКАЯ», «МІРНА», «МЪРНАЯ», «DIAMANT BY MEDOFF», « НАША МАРКА », «ХУТОРОК», «MEDOFF», «COLDBERRY», « ARCTICA POLAR », « MEDOFF ORIGINAL VODKA », « ARCTICA », « ARCTICA CRYSTAL », « Спокуса чистою », « Медофф (Medoff) королівський експортна », « Медофф (Medoff) платинум експортна », « Медофф (Medoff) кайен експортна », « Медофф (Medoff) класик експотна », « Медофф (Medoff) оригінал експортна », «Медофф (Medoff) голд експортна», «Горілка Медофф», «Водка Медофф» та інші відповідно до свідоцтв України № 14590 від 29.12.1999, № 37247 від 15.01.2004, № 37250 від 15.01.2004, № 47015 від 15.02.2005, № 47016 від 15.02.2005 від 17.10.2005, № 47029 від 15.02.2005, № 47268 від 15.02.2005, № 49406 від 16.05.2005, № 54611 від 17.10.2005, № 56162 від 15.11.2005, № 70774 від 15.12.2006, № 70776 від 15.12.2006, № 70974 від 15.01.2007, № 71016 від 15.01.2007, № 80902 від 10.08.2007, № 90620 від 25.04.2008, № 105725 від 10.04.2009, № 112893 від 25.09.2009, № 120772 від 25.03.2010, № 120773 від 25.03.2010, № 141763 від 25.07.2011, № 154730 від 25.04.2012, № 154731 від 25.04.2012, № 154732 від 25.04.2012, № 154733 від 25.04.2012, № 158368 від 10.07.2012, № 162488 від 10.10.2012, № 163639 від 12.11.2012, № 174967 від 27.08.2013, № 174968 від 27.08.2013, № 191190 від 25.09.2014, № 191634 від 10.10.2014, № 194247 від 10.12.2014, № 194282 від 10.12.2014, № 38717а від 15.09.2006, № 224028 від 10.03.2017, № 220965 від 26.12.2016, № 220966 від 26.12.2016, № 238994 від 12.03.2018, № 238995 від 12.03.2018, № 237859 від 12.02.2018, № 215324 від 10.08.2016, № 240813 від 25.04.2018, № 249593 від 12.11.2018, № 238996 від 12.03.2018, № 293415 від 10.03.2021, 291297 від 03.02.2021, № 291175 від 03.02.2021, № 299668 від 16.06.2021, № 299247 від 09.06.2021, 299667 від 16.06.2021, № 299246 від 09.06.2021, № 299669 від 16.06.2021, № 291174 від 03.02.2021, № 299245 від 09.06.2021, № 299244 від 09.06.2021, № 268197 від 10.12.2019, № 268196 від 10.12.2019, № 291298 від 03.02.2021, № 268262 від 10.12.2019, № 322313 від 20.07.2022, № 321950 від 13.07.2022, № 321952 від 13.07.2022, № 321951 від 13.07.2022, № 322314 від 20.07.2022, № 321953 від 13.07.2022, № 322315 від 20.07.2022, № 321954 від 13.07.2022, знаки для товарів та послуг «MEDOFF», «НАША МАРКА КАЛИНОВА», «Наша Марка Пшенична Експортна», «Наша Марка Пшенична/Наша Марка Пшеничная», «Сибирская Арктика», «Русская Арктика», «Наша Марка Класична Експортна», «Наша Марка Кедрова Експортна», «Мірна. Платина (Мерная. Платина)» відповідно до заявок m202121626 від 08.09.2021, m202027718 від 28.12.2020, m202027712 від 28.12.2020, m202027711 від 28.12.2020, m202027708 від 28.12.2020, m202027706 від 28.12.2020, m202027716 від 28.12.2020, m202027714 від 28.12.2020, m202027695 від 28.12.2020, а також промислового зразку «ЕТИКЕТКА» за патентом № 41810 від 25.06.2020, бюлетень № 12/2020.
 
Зобов`язано компанію Zaforpo Ventures Limited, компанію EBC Eastern Beverage Company LTD, ТОВ «НВП «Гетьман», ТОВ «Лікеро-горілчаний завод Прайм», ТОВ «Перший український горілчаний стандарт», ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані», компанію TMC Trade Mark Company, компанію Florin Advisers Limited, ДП «Уманський лікеро-горілчаний завод», ТОВ «Збаразький горілчаний завод» та будь-яких інших осіб до моменту вирішення даного спору по суті припинити дії щодо реалізації на території України продукції з використанням знаків для товарів та послуг « Наша марка », « Мерная », «М?рная», « Мірна », « Mernaya », « Мірна. Медова з перцем », « Medkoff », « Медков », « Мърная. На молоке », « МЕДКОФФ », « SILK », « THE SILK VODKA », « MEDOFF GOLD », « MEDOFF VERSUS/ МЕДОФФ ВЕРСУС », «MEDOFF ЗНАК М`ЯКОСТІ», « YOU JUST KNOW WHEN ITS SILK », « MEDOFF PLATINUM », «Стань володарем одного кілограму золота від Медофф Подробиці на етикетці», « MEDOFF Найм`якіша горілка 2010 року у Східній Європі », «АРКТИКА», «MEDOFF», «МЕДОФФ», «МЕРНАЯ», « MERNAYA », « Бриллиг », « DIAMANT by Medoff », «ДІАМАНТ ВІД МЕДОФФ», «НАША МАРКА ПОСОЛЬСЬКА», «НАША МАРКА ПОСОЛЬСКАЯ», «МІРНА», «МЪРНАЯ», «DIAMANT BY MEDOFF», « НАША МАРКА », «ХУТОРОК», «MEDOFF», «COLDBERRY», « ARCTICA POLAR », « MEDOFF ORIGINAL VODKA », « ARCTICA », « ARCTICA CRYSTAL », « Спокуса чистою », « Медофф (Medoff) королівський експортна », « Медофф (Medoff) платинум експортна », « Медофф (Medoff) кайен експортна », « Медофф (Medoff) класик експотна », « Медофф (Medoff) оригінал експортна », «Медофф (Medoff) голд експортна», «Горілка Медофф», «Водка Медофф» та інші відповідно до свідоцтв України № 14590 від 29.12.1999, № 37247 від 15.01.2004, № 37250 від 15.01.2004, № 47015 від 15.02.2005, № 47016 від 15.02.2005 від 17.10.2005, № 47029 від 15.02.2005, № 47268 від 15.02.2005, № 49406 від 16.05.2005, № 54611 від 17.10.2005, № 56162 від 15.11.2005, № 70774 від 15.12.2006, № 70776 від 15.12.2006, № 70974 від 15.01.2007, № 71016 від 15.01.2007, № 80902 від 10.08.2007, № 90620 від 25.04.2008, № 105725 від 10.04.2009, № 112893 від 25.09.2009, № 120772 від 25.03.2010, № 120773 від 25.03.2010, № 141763 від 25.07.2011, № 154730 від 25.04.2012, № 154731 від 25.04.2012, № 154732 від 25.04.2012, № 154733 від 25.04.2012, № 158368 від 10.07.2012, № 162488 від 10.10.2012, № 163639 від 12.11.2012, № 174967 від 27.08.2013, № 174968 від 27.08.2013, № 191190 від 25.09.2014, № 191634 від 10.10.2014, № 194247 від 10.12.2014, № 194282 від 10.12.2014, № 38717а від 15.09.2006, № 224028 від 10.03.2017, № 220965 від 26.12.2016, № 220966 від 26.12.2016, № 238994 від 12.03.2018, № 238995 від 12.03.2018, № 237859 від 12.02.2018, № 215324 від 10.08.2016, № 240813 від 25.04.2018, № 249593 від 12.11.2018, № 238996 від 12.03.2018, № 293415 від 10.03.2021, 291297 від 03.02.2021, № 291175 від 03.02.2021, № 299668 від 16.06.2021, № 299247 від 09.06.2021, 299667 від 16.06.2021, № 299246 від 09.06.2021, № 299669 від 16.06.2021, № 291174 від 03.02.2021, № 299245 від 09.06.2021, № 299244 від 09.06.2021, № 268197 від 10.12.2019, № 268196 від 10.12.2019, № 291298 від 03.02.2021, № 268262 від 10.12.2019, № 322313 від 20.07.2022, № 321950 від 13.07.2022, № 321952 від 13.07.2022, № 321951 від 13.07.2022, № 322314 від 20.07.2022, № 321953 від 13.07.2022, № 322315 від 20.07.2022, № 321954 від 13.07.2022, знаків для товарів та послуг «MEDOFF», «НАША МАРКА КАЛИНОВА», «Наша Марка Пшенична Експортна», «Наша Марка Пшенична/Наша Марка Пшеничная», «Сибирская Арктика», «Русская Арктика», «Наша Марка Класична Експортна», «Наша Марка Кедрова Експортна», «Мірна. Платина (Мерная. Платина)» відповідно до заявок m202121626 від 08.09.2021, m202027718 від 28.12.2020, m202027712 від 28.12.2020, m202027711 від 28.12.2020, m202027708 від 28.12.2020, m202027706 від 28.12.2020, m202027716 від 28.12.2020, m202027714 від 28.12.2020, m202027695 від 28.12.2020, а також промислового зразку «ЕТИКЕТКА» за патентом № 41810 від 25.06.2020, бюлетень № 12/2020, в тому числі утриматись від передачі такої продукції будь-яким третім особам для реалізації, а також використання цих знаків для товарів та послуг для виробництва продукції.
 
Заборонено компанії Zaforpo Ventures Limited, компанії EBC Eastern Beverage Company LTD, ТОВ «НВП «Гетьман», ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «Прайм», ТОВ «Перший український горілчаний стандарт», ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані», компанії TMC Trade Mark Company, компанії Florin Advisers Limited, ДП «Уманський лікеро-горілчаний завод», ТОВ «Збаразький горілчаний завод» передавати іншим особам права, в тому числі здійснювати обтяження прав, на знаки для товарів та послуг « Наша марка », « Мерная », «М?рная», « Мірна », « Mernaya », «Мірна. Медова з перцем», « Medkoff », « Медков », « Мърная. На молоке », « МЕДКОФФ », « SILK », « THE SILK VODKA », « MEDOFF GOLD », « MEDOFF VERSUS/ МЕДОФФ ВЕРСУС », «MEDOFF ЗНАК М`ЯКОСТІ», « YOU JUST KNOW WHEN ITS SILK », « MEDOFF PLATINUM », «Стань володарем одного кілограму золота від Медофф Подробиці на етикетці», « MEDOFF Найм`якіша горілка 2010 року у Східній Європі », «АРКТИКА», «MEDOFF», «МЕДОФФ», «МЕРНАЯ», « MERNAYA », « Бриллиг », « DIAMANT by Medoff », «ДІАМАНТ ВІД МЕДОФФ», «НАША МАРКА ПОСОЛЬСЬКА», «НАША МАРКА ПОСОЛЬСКАЯ», «МІРНА», «МЪРНАЯ», «DIAMANT BY MEDOFF», « НАША МАРКА », «ХУТОРОК», «MEDOFF», «COLDBERRY», «ARCTICA POLAR», « MEDOFF ORIGINAL VODKA », « ARCTICA », « ARCTICA CRYSTAL », « Спокуса чистою », « Медофф (Medoff) королівський експортна », « Медофф (Medoff) платинум експортна », « Медофф (Medoff) кайен експортна », « Медофф (Medoff) класик експотна », « Медофф (Medoff) оригінал експортна », «Медофф (Medoff) голд експортна», «Горілка Медофф», «Водка Медофф» та інші відповідно до свідоцтв України № 14590 від 29.12.1999, № 37247 від 15.01.2004, № 37250 від 15.01.2004, № 47015 від 15.02.2005, № 47016 від 15.02.2005 від 17.10.2005, № 47029 від 15.02.2005, № 47268 від 15.02.2005, № 49406 від 16.05.2005, № 54611 від 17.10.2005, № 56162 від 15.11.2005, № 70774 від 15.12.2006, № 70776 від 15.12.2006, № 70974 від 15.01.2007, № 71016 від 15.01.2007, № 80902 від 10.08.2007, № 90620 від 25.04.2008, № 105725 від 10.04.2009, № 112893 від 25.09.2009, № 120772 від 25.03.2010, № 120773 від 25.03.2010, № 141763 від 25.07.2011, № 154730 від 25.04.2012, № 154731 від 25.04.2012, № 154732 від 25.04.2012, № 154733 від 25.04.2012, № 158368 від 10.07.2012, № 162488 від 10.10.2012, № 163639 від 12.11.2012, № 174967 від 27.08.2013, № 174968 від 27.08.2013, № 191190 від 25.09.2014, № 191634 від 10.10.2014, № 194247 від 10.12.2014, № 194282 від 10.12.2014, № 38717а від 15.09.2006, № 224028 від 10.03.2017, № 220965 від 26.12.2016, № 220966 від 26.12.2016, № 238994 від 12.03.2018, № 238995 від 12.03.2018, № 237859 від 12.02.2018, № 215324 від 10.08.2016, № 240813 від 25.04.2018, № 249593 від 12.11.2018, № 238996 від 12.03.2018, № 293415 від 10.03.2021, 291297 від 03.02.2021, № 291175 від 03.02.2021, № 299668 від 16.06.2021, № 299247 від 09.06.2021, 299667 від 16.06.2021, № 299246 від 09.06.2021, № 299669 від 16.06.2021, № 291174 від 03.02.2021, № 299245 від 09.06.2021, № 299244 від 09.06.2021, № 268197 від 10.12.2019, № 268196 від 10.12.2019, № 291298 від 03.02.2021, № 268262 від 10.12.2019, № 322313 від 20.07.2022, № 321950 від 13.07.2022, № 321952 від 13.07.2022, № 321951 від 13.07.2022, № 322314 від 20.07.2022, № 321953 від 13.07.2022, № 322315 від 20.07.2022, № 321954 від 13.07.2022, знаки для товарів та послуг «MEDOFF», «НАША МАРКА КАЛИНОВА», «Наша Марка Пшенична Експортна», «Наша Марка Пшенична/Наша Марка Пшеничная», «Сибирская Арктика», «Русская Арктика», «Наша Марка Класична Експортна», «Наша Марка Кедрова Експортна», «Мірна. Платина (Мерная. Платина)» відповідно до заявок m202121626 від 08.09.2021, m202027718 від 28.12.2020, m202027712 від 28.12.2020, m202027711 від 28.12.2020, m202027708 від 28.12.2020, m202027706 від 28.12.2020, m202027716 від 28.12.2020, m202027714 від 28.12.2020, m202027695 від 28.12.2020, а також прав на промисловий зразок «ЕТИКЕТКА» за патентом № 41810 від 25.06.2020, бюлетень № 12/2020.
 
Заборонено компанії Zaforpo Ventures Limited передавати іншим особам права на заявки для отримання свідоцтв на знаки для товарів і послуг m202121626 від 08.09.2021, m202027718 від 28.12.2020, m202027712 від 28.12.2020, m202027711 від 28.12.2020, m202027708 від 28.12.2020, m202027706 від 28.12.2020, m202027716 від 28.12.2020, m202027714 від 28.12.2020, m202027695 від 28.12.2020, в тому числі шляхом внесення змін до вказаних заявок.
 
Заборонено ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» приймати рішення про реєстрацію торговельних марок відповідно до поданих компанією Zaforpo Ventures Limited заявок m202121626 від 08.09.2021, m202027718 від 28.12.2020, m202027712 від 28.12.2020, m202027711 від 28.12.2020, m202027708 від 28.12.2020, m202027706 від 28.12.2020, m202027716 від 28.12.2020, m202027714 від 28.12.2020, m202027695 від 28.12.2020.
 
Накладено арешт на майно ТОВ «НВП «Гетьман», Ніла Крістофера Джеймса Сміта, Zaforpo Ventures Limited, TMC Trademark Company в межах ціни позову в сумі 26 346 952 доларів США, що становить еквівалент в національній валюті 963 471 148,91 грн.
 
У задоволенні інших вимог заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:
між сторонами виник спір щодо прав інтелектуальної власності на торгові марки. Наявність спору підтверджується ініціюванням цього спору та наявністю спору в Окружному суді Нікосії (Кіпр) по справі 3560/2018;
згідно відомостей з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг свідчать про те, що компанія Zaforpo Ventures Limited розпочала реєстрацію в Україні на своє ім`я нових похідних торговельних марок від позначень «МЕДОФФ», «Мерная», « Наша Марка », « Арктіка », а також зареєструвала на своє ім`я патент на пляшку для горілки «МЕДОФФ» із чотирма версіями етикеток. Низка торговельних марок знаходяться в стадії проведення відповідних експертиз згідно поданих заявок. За такого, реєстрація за компанією Zaforpo Ventures Limited нових торговельних марок, які є похідними від спірних, має бути обмежена із метою недопущення ускладнення ефективного відновлення прав ОСОБА_1 в межах одного судового провадження у випадку задоволення позову;
окрім того, для недопущення можливості розповсюдження спірних товарів, виготовлення або введення у цивільний оборот, імпорт чи експорт яких здійснюється з ймовірним порушенням права інтелектуальної власності, фіксації існуючого становища сторін та недопущення створення ситуації, яка призведе до неможливості ефективного відновлення прав позивача в межах одного цього судового провадження, існує необхідність обмеження митного оформлення товарів із спірними торговими марками;
виходячи з встановлених судом обставин, існує необхідність зобов`язати на час вирішення даного спору компанію ZAFORPO VENTURES LTD, компанію EBC EASTERN BEVERAGE COMPANY LTD, ТОВ «НВП «Гетьман», ТОВ «ЛГЗ «Прайм», ТОВ «Перший Український горілчаний стандарт», ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані», компанію TMC Trade Mark Company, компанію Florin Advisers Limited, ДП «Уманський лікеро-горілчаний завод» та ТОВ «Збаразький горілчаний завод» припинити дії щодо реалізації на території України продукції з використанням спірних об`єктів інтелектуальної власності, в тому числі, утриматись від передачі такої продукції будь-яким третім особам для реалізації, а також використання цих знаків для товарів та послуг для виробництва продукції;
з метою запобігання невиправданому розширенню кола осіб, прав та інтересів яких стосуватиметься судове рішення, а відтак - утрудненню чи неможливості виконання цього рішення, існує необхідність обмежити можливість відповідачів у передачі прав на спірні об`єкти інтелектуальної власності, а також унеможливити на момент вирішення даного спору передачу прав на перебуваючи в стадії реєстрації торгові марки, в тому числі внесення змін до поданих заявок;
згідно із наданим позивачем звітом RSM Ukraine Consulting від 20 грудня 2018 року вартість марок І-Бі-Сі на момент вчинення правочину щодо відчуження їх на користь Zaforpo Ventures Limited знаходилась в межах 8 710 456 - 13 894 842 доларів США. Згідно зі звітом ТОВ «Увекон Інтелект» вартість торгових марок групи «Медофф» станом на 01 жовтня 2017 року складала 10 612 000 доларів США. Згідно зі звітом RSM Ukraine Consulting від 20 грудня 2018 року, розмір рояліт від використання марок І-Бі-Сі до 2030 року складає від 7 806 030 до 12 452 110 доларів США. Загальна сума вказаних витрат становить суму заявлених позивачем до відшкодування збитків, солідарне стягнення яких із ТОВ «НВП «Гетьман», ОСОБА_2 , Zaforpo Ventures LTD, TMC Trademark Company є однією із позовних вимог. За такого, для забезпечення реальності виконання цих майнових вимог, у разі задоволення позову, існує необхідність накласти арешт на належне вказаним відповідачам майно;
відмовляючи в задоволенні заявлених позивачем вимог про заборону компанії Zaforpo Ventures Limited, компаніх EBC Eastern Beverage Company LTD, ТОВ «НВП «Гетьман», ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «Прайм»«, ТОВ «Перший український горілчаний стандарт», ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані», укладати ліцензійні та субліцензійні договори на використання спірних об`єктів інтелектуальної власності, суд зробив висновок, що вказані вимоги фактично є втручанням в здійснення господарської діяльності вказаних юридичних осіб. Більш того, обмеження на розпорядження спірними об`єктами інтелектуальної власності як захід забезпечення позову є не обґрунтованим та фактично призведе до додаткового обмеження відповідачів в укладенні господарських договорів, що суперечить меті вжиття заходів забезпечення позову;
суд не вбачає підстав для вжиття таких заходів забезпечення позову як накладення арешту на продукцію виробництва компанії Zaforpo Ventures Limited, компанії EBC Eastern Beverage Company LTD, ТОВ «НВП «Гетьман», ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «Прайм»«, ТОВ «Перший український горілчаний стандарт», ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані», ДП «Уманський Лікеро-Горілчаний Завод», ТОВ «Збаразький горілчаний завод», на якій розміщено спірні об`єкти інтелектуальної власності, оскільки сама по собі вказана продукція не є предметом спору у справі;
суд не вбачає достатніх підстав для забезпечення позову шляхом надання можливості передачі арештованого, в порядку забезпечення позову майна, на відповідальне зберігання третій особі, не заінтересованій в результаті вирішення спору.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 18 липня 2023 року апеляційні скарги І-Бі-Сі Істерн Беверідж Кампані Лімітед та ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Гетьман» задоволено частково.
 
Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2023 року в оскарженій частині скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.
 
Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову до компанії Zaforpo Ventures Limited, компанії EBC Eastern Beverage Company Limited, ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Гетьман», ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «Прайм», ТОВ «Перший український горілчаний стандарт», ОСОБА_2 , компанії Florin Advisers Limited, компанії Millenary Limited, TMC Trade Mark Company, ТОВ «Домані Груп», ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані», ДП «Уманський Лікеро-Горільчаний завод», ТОВ «Збаразький горілчаний завод» про захист прав інтелектуальної власності.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:
при вирішенні питання про доцільність забезпечення позову саме тим способом, про який просить позивач, слід врахувати, що предметом даного спору є фактично припинення дій, які порушують право позивача. Позовні вимоги у цій справі полягають саме у в перешкод щодо реалізації позивачем виключного права на використання об`єктів права інтелектуальної власності;
враховуючи зв`язок між конкретними заходами забезпечення позову - заборону Державній митній службі України та територіальним її органам здійснювати митне оформлення товарів, які містять знаки для товарів та послуг, та предметом позовних вимог - визнання недійсними свідоцтв України на знаки для товарів і послуг; зобов`язання ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести зміни до ДР свідоцтв України на знаки для товарів і послуг; визнання відсутнім у певних компаній права на управління, використання та/або розпорядження торговими марками; визнання недійсним патенту; зобов`язання ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» прийняти рішення про відмову в реєстрації торговельних марок відповідно до поданих компанією Зафорпо Венчурс Лімітед заявок, з огляду на  співмірність вжитих заходів забезпечення позову і предмету позову колегія суддів вважає, що такі заходи  жодним чином не стосуються предмету позовних вимог у цій справі. Запропоновані позивачем заходи мають ознаки часткового вирішення спору по суті, оскільки фактично зводяться до застосування наслідків недійсності правочинів, укладених між відповідачами;
апеляційний суд враховує, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, оскільки такі обмеження господарюючого суб`єкта можуть призвести до незворотних наслідків. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості. Проте, забезпечивши позов шляхом заборони здійснювати відповідачам реалізацію на території України та за її межами продукції, виготовленої з використанням торговельних марок та зупинення митного оформлення такої продукції, суд фактично зупинив господарську діяльність відповідачів;
щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідачів - ТОВ «НВП «Гетьман», ОСОБА_2 , Zaforpo Ventures Limited, TMC Trademark Company, апеляційний суд враховує, що забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Звертаючись до суду з заявою про накладення арешту на майно відповідачів, позивач посилався на звіти RSM Ukraine Consulting та ТОВ «Увекон Інтелект», якими, на думку позивача, підтверджується спричинення йому збитків на суму 26 346 952 доларів США, що еквівалентно 963 471 148, 91 грн. Проте заява про накладення арешту на майно не містить зазначення виду конкретного майна (яке саме майно, де воно знаходиться, за якою адресою, його вартість тощо) та власників майна. Апеляційний суд вважає необґрунтованим та безпідставним накладення арешту на невизначене позивачем майно відповідачів, оскільки не зазначення виду конкретного майна (яке саме майно, де воно знаходиться, за якою адресою, його вартість тощо), тягне за собою можливе порушення прав інших осіб, які можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, недотримання принципу співмірності та адекватності застосування заходу забезпечення позову, а також, зокрема, неможливість виконання судового рішення про забезпечення позову у такий спосіб. На думку колегії, не доведено існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви;
за таких обставин колегія суддів зробила висновок про те, що застосовані судом першої інстанції заходи забезпечення позову є неспівмірними з заявленими позовними вимогами та порушують співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звернувся до суду, та майнових наслідків, які можуть виникнути внаслідок заборони відповідачам здійснювати певні дії. Тому апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції в частині задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - скасуванню.
 
Аргументи учасників справи
 
22 серпня 2023 року ОСОБА_1 через підсистему Електронний суд подав касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_3 , на постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 липня 2023 року, в якій просить:
скасувати оскаржену постанову апеляційного суду;
залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що:
апеляційний суд неправильно застосував статті 149, 150 ЦПК України без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17, від 16 серпня 2018 року у справі №910/1040/18. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача;
приймаючи до уваги, що позивач має намір звернутися до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку підлягає дослідженню така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18;
апеляційний суд не врахував, що у складі позовних вимог ОСОБА_1 містяться позовні вимоги немайнового характеру, направлені на відновлення існуючого до моменту порушення його прав становища, що не матимуть примусового виконання, а тому, для вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову необхідно досліджувати таку підставу, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду. Апеляційний суд не врахував наявність між сторонами істотного спору щодо прав на торгові марки, який триває у Окружному суді м. Нікосія, обставини цього спору та вжиття відповідачами цілеспрямованих та взаємоузгоджених дій, направлений на позбавлення ОСОБА_1 прав на торгові марки, що є предметом спору по даній справі, що само по собі є достатньою підставою для вжиття таких заходів і доводить наявність загрози неможливості ефективного захисту та поновлення порушених прав позивача. Зробивши висновок, що заявлені у справі позовні вимоги не пов`язані, а, отже, є неспівмірними із вимогою про забезпечення позову у вигляді заборони здійснення митного оформлення товарів, які містять спірні знаки для товарів та послуг, апеляційний суд не врахував, що предметом спору є в тому числі вимоги, направлені на повне виключення використання відповідачами спірних торгових марок та вилучення товару, який містить відповідні позначення, із цивільного обігу. А тому, оскільки вказаний товар експортується до інших країн, що було визнано апелянтами, вжиття такого заходу до забезпечення позову є повністю взаємопов`язаним із позовними вимогами щодо вилучення товару із цивільного обігу та припинення використання спірних торгових марок;
апеляційний суд неправильно застосував статтю 432 ЦК України у взаємозв`язку із статтями 149, 150 ЦПК України, та без урахування висновків, що викладені у постановах Верховного Суду від 16 липня 2021 року у справі № 910/19065/20, від 02 листопада 2021 року у справі № 914/1569/20. Суд у випадках та в порядку, встановлених законом, може постановити рішення, зокрема, про зупинення пропуску через митний кордон України товарів, імпорт чи експорт яких здійснюється з порушенням права інтелектуальної власності (частина друга статті 432 ЦК України). Необхідність у застосуванні певних способів захисту у сфері інтелектуальної власності, як і вжиття заходів забезпечення позову, пов`язується, насамперед, з недопущенням розповсюдження товарів, виготовлення або введення у цивільний оборот, імпорт чи експорт яких здійснюється з ймовірним порушенням права інтелектуальної власності (близька за змістом позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 липня 2021 року у справі №910/19065/20). Здійснення митного оформлення та переміщення товарів через митний кордон України може призвести до безконтрольного розширення кола осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення цього спору, та/або передачі права власності на спірний товар іншим особам, які не беруть участі в даному судовому процесі, що може не лише утруднити, але й зробити неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення позовних вимог. Зазначені обставини призведуть до необхідності залучення до участі у справі осіб, прав та інтересів яких стосуватиметься вирішення даного спору, неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову, в зв`язку із наявністю нових власників спірного товару, а також може зумовити необхідність звернення позивача з іншим позовом для захисту його порушених прав. Натомість апеляційний суд помилково не застосував до спірних правовідносин статтю 432 ЦК України у взаємозв`язку із положеннями статей 149, 150 ЦПК України, внаслідок чого зробив помилковий висновок про неможливість забезпечення позову у спосіб заборони митного оформлення товарів, що містять спірні знаки для товарів та послуг. Достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду. Висновки апеляційного суду про неможливість забезпечення позову шляхом заборони здійснення митного оформлення товарів із використанням спірних торгових марок є протиправними та незаконними. Апеляційним судом не було встановлено, чи здійснюється апелянтами у справі експорт чи імпорт продукції, митне оформлення якої було заборонено ухвалою про забезпечення позову, та в чому саме заборона митного оформлення стосується прав апелянтів;
апеляційний суд застосував статтю 150 ЦПК України, без урахування висновків, що викладені у постановах Верховного Суду від 14 серпня 2018 року у справі № 910/1915/18 та від 19 лютого 2021 року у справі № 910/14116/20, від 09 липня 2021 року у справі № 910/6825/20. На думку апеляційного суду, забезпечивши позов шляхом заборони здійснювати відповідачам реалізацію на території України та за її межами продукції, виготовленої з використанням торговельних марок та зупинення митного оформлення такої продукції, суд першої інстанції фактично зупинив господарську діяльність відповідачів. Передбачена процесуальним законом заборона особі вчиняти певні дії не є втручанням у повноваження підприємства, а виступає як обґрунтоване обмеження його дій виключно з метою забезпечення виконання судового рішення (в разі задоволення позовних вимог), при чому судом першої інстанції з`ясовано, що невжиття відповідних заходів могло мати наслідком ускладнення або неможливість виконання рішення. Необхідність у застосуванні певних способів захисту у сфері інтелектуальної власності, як і вжиття заходів забезпечення позову, пов`язується, насамперед, з недопущенням розповсюдження товарів, виготовлення або введення у цивільний оборот яких здійснюється з ймовірним порушенням права інтелектуальної власності (постанова Верховного Суду від 12 серпня 2021 року у справі № 910/10855/20). Апеляційний суд не врахував, що вжиті заходи забезпечення позову співвідносяться із заявленими ОСОБА_1 вимогами, направленими на захист прав інтелектуальної власності і на вилучення із цивільного обігу товару, що введений до нього із порушенням прав інтелектуальної власності, і, отже, існує конкретний зв`язок між цими заходами і предметом позову; наявні обставини свідчать про те, що ці заходи забезпечення позову спрямовані саме на зупинення ймовірного порушення прав ОСОБА_1 на відповідні об`єкти інтелектуальної власності, за захистом яких (прав) він і звернувся до суду. А тому, тимчасова заборона розповсюдження цих товарів на час вирішення спору цілком співвідноситься із заявленими позовними вимогами, відповідає меті та визначеним законом способам забезпечення позову;
апеляційний суд порушив пункт 5 частини третьої статті 2, частину четверту статті 12, частини першу, третю статті 13, статтю 367 ЦПК України, оскільки їх застосування відбулося без урахування висновків, що викладені у постановах Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 372/453/19, від 28 червня 2023 року у справі № 760/3730/19, від 21 грудня 2021 року у справі № 359/2087/19, від 29 червня 2022 року у справі № 571/1607/20, від 10 лютого 2021 року у справі № 456/3431/18, від 17 лютого 2021 року у справі № 243/8943/15-ц, ухвалах Верховного Суду від 14 травня 2019 року та від 25 квітня 2019 року справі № 754/8602/18. Кожен учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Диспозитивність - один з основних принципів судочинства, на підставі якого особа (зокрема, позивач чи відповідач), самостійно вирішує, чи оскаржувати рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку та в яких межах. Оскільки сторона не оскаржувала судове рішення в частині вимог, що заявлені до неї, апеляційний суд не має право переглядати судові рішення в частині вимог, що стосуються такої особи. Вжиті заходи до забезпечення позову стосувались наступних осіб: Державна митна служба України, компанія ZAFORPO VENTURES LTD, компанія EBC EASTERN BEVERAGE COMPANY LTD, ТОВ «НВП «Гетьман», ТОВ «ЛВЗ «Прайм», ТОВ «Перший Український Горілчаний Стандарт», компанії TMC Trade Mark Company, компанії Florin Advisers Limited, ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані», ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», ОСОБА_2 , ДП «Уманський Лікеро-Горілчаний Завод», ТОВ «Збаразький горілчаний завод», які визначені боржниками ухвалою суду першої інстанції. Заходи забезпечення позову стосуються наступних осіб: (1) заборона митного оформлення товарів стосується титульно зареєстрованого правовласника спірних торгових марок - компанії ZAFORPO VENTURES LTD, осіб, що є субліцензіатами на використання спірних торгових марок та виробляють відповідну продукцію - ТОВ «НВП «Гетьман», ТОВ «ЛВЗ «Прайм», ТОВ «Перший Український Горілчаний Стандарт», ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані», ДП «Уманський Лікеро-Горілчаний Завод», ТОВ «Збаразький горілчаний завод». Правового статусу чи становища компанії EBC Eastern Beverage Company LTD ці заходи не стосувались; (2) зобов`язання компанії до моменту вирішення даного спору по суті припинити дії щодо реалізації на території України продукції з використанням знаків для товарів та послуг стосується: Zaforpo Ventures Limited, компанії EBC Eastern Beverage Company LTD, ТОВ «НВП «Гетьман», ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «Прайм», ТОВ «Перший український горілчаний стандарт», ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані», компанії TMC Trade Mark Company, компанії Florin Advisers Limited, ДП «Уманський лікеро-горілчаний завод», ТОВ «Збаразький горілчаний завод», про що зазначено в резолютивній частині ухвали суду першої інстанції; (3) заборона передавати іншим особам права, в тому числі здійснювати обтяження прав, на знаки для товарів та послуг стосується компанії Zaforpo Ventures Limited, компанію EBC Eastern Beverage Company LTD, ТОВ «НВП «Гетьман», ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «Прайм», ТОВ «Перший український горілчаний стандарт», ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані», компанії TMC Trade Mark Company, компанії Florin Advisers Limited, ДП «Уманський лікеро-горілчаний завод», ТОВ «Збаразький горілчаний завод», про що зазначено в резолютивній частині ухвали суду першої інстанції; (4) заборона передавати іншим особам права на заявки для отримання свідоцтв на знаки для товарів і послуг стосується виключно компанії Zaforpo Ventures Limited. Правового статусу чи становища ТОВ «НВП «Гетьман» та компанії EBC Eastern Beverage Company LTD ці заходи не стосувались; (5) заборона приймати рішення про реєстрацію торговельних марок відповідно до поданих заявок стосується ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», та компанії Zaforpo Ventures Limited як осіб, які є суб`єктами відповідних правовідносин. Правового статусу чи становища ТОВ «НВП «Гетьман» та компанії EBC Eastern Beverage Company LTD ці заходи не стосувались; (6) накладення арешту на майно в межах ціни позову стосується ТОВ «НВП «Гетьман», Ніла Крістофера Джеймса Сміта, Zaforpo Ventures Limited, TMC Trademark Company, про що зазначено в резолютивній частині ухвали суду першої інстанції. Правового статусу чи становища компанії EBC Eastern Beverage Company LTD ці заходи не стосувались. Апеляційний суд розглядав апеляційні скарги лише двох осіб - ТОВ «НВП «Гетьман» та компанії EBC Eastern Beverage Company LTD. Докази на підтвердження повноважень цих осіб на представництво та захист інтересів інших осіб, прав та обов`язків яких стосуються оскаржувані заходи до забезпечення позову, які є самостійними юридичними особами, матеріали справи не містять та судом апеляційної інстанції такі повноваження не встановлені;
апеляційний суд скасував всі вжиті заходи забезпечення позову, які стосувались і інших осіб, які не оскаржували ухвалу про вжиття заходів, і які в тому числі не стосувались осіб, які звернулися із апеляційними скаргами, та не впливали на їх права та обов`язки чи правове становище, чим вийшов за межі апеляційного перегляду та порушив основні засади цивільного судочинства у вигляді його диспозитивності.
 
У листопаді 2023 року EBC Eastern Beverage Company Limited подало письмові пояснення, підписані представником Боженком І. Ф., в яких просить відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити постанову апеляційного суду без змін.
 
Письмові пояснення мотивовані тим, що:
            касаційна скарга позивача не підлягає задоволенню, є необґрунтованою, інформація, на яку посилається позивач, є недостовірною (відповідні факти не існують), а також ця інформація позивача не доведена жодними доказами;
            оскаржена постанова є правомірною, відповідає вимогам законодавства та ґрунтується на належному дослідженні та оцінці доказів, матеріалів справи та підлягає залишенню без змін;
            позивач прямо всупереч вимогам статті 400 ЦПК України у касаційній скарзі просить Верховний Суд заново встановлювати або (та) вважати доведеними обставини (у тому числі обставини відсутності доказів), які вже були встановлені (відхилені) у оскарженій постанові апеляційного суду.
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року: відкрито касаційне провадження у справі; у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Миколаївського апеляційного суду від 18 липня 2023 року відмовлено.
 
07 листопада 2023 року справу передано судді-доповідачу Крату В. І.
 
Ухвалою Верховного Суду від 08 листопада 2023 року: у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , яке підписане представником ОСОБА_3 , про розгляд справи за його участю відмовлено; справу призначено до судового розгляду.
 
Межі та підстави касаційного перегляду
 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 
 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
В ухвалі Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: порушення норм процесуального права.
 
Фактичні обставини
 
Суди встановили, що між сторонами виник спір щодо прав інтелектуальної власності на торгові марки. Наявність спору підтверджується його ініціюванням та наявністю спору в Окружному суді Нікосії (Кіпр) по справі 3560/2018.
 
Згідно відомостей з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, компанія Zaforpo Ventures Limited розпочала реєстрацію в Україні на своє ім`я нових похідних торговельних марок від позначень «МЕДОФФ», «Мерная», « Наша Марка », « Арктіка », а також зареєструвала на своє ім`я патент на пляшку для горілки «МЕДОФФ» із чотирма версіями етикеток. Низка торговельних марок знаходяться в стадії проведення відповідних експертиз згідно поданих заявок.
 
Згідно із наданим позивачем звітом RSM Ukraine Consulting від 20 грудня 2018 року вартість марок І-Бі-Сі на момент вчинення правочину щодо відчуження їх на користь Zaforpo Ventures Limited знаходилась в межах 8 710 456 - 13 894 842 доларів США. Згідно зі звітом ТОВ «Увекон Інтелект» вартість торгових марок групи «Медофф» станом на 01 жовтня 2017 року складала 10 612 000 доларів США. Згідно зі звітом RSM Ukraine Consulting від 20 грудня 2018 року, розмір роялті від використання марок І-Бі-Сі до 2030 року складає від 7 806 030 до 12 452 110 доларів США. Загальна сума вказаних витрат становить суму заявлених позивачем до відшкодування збитків.
 
Позиція Верховного Суду 
 
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.
 
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
 
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суд повинні враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
 
Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
 
Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).
 
Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Диспозитивність - один з основних принципів судочинства, на підставі якого особа (зокрема, позивач чи відповідач), самостійно вирішує, зокрема, чи оскаржувати судове рішення в апеляційному порядку та в яких межах.
 
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).
 
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що:
«під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. 
Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 червня 2023 року у справі № 760/3730/19 (провадження № 61-4446св23) зазначено, що: 
«основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України). Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). У справі, що переглядається, інший відповідач (ОСОБА_3) не скористалася своїм правом подачі касаційної скарги, приєднання до касаційної скарги. Така процесуальна поведінка відповідача свідчить про повну згоду з судовими рішеннями у частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3. Аналіз аргументів касаційної скарги свідчить, що ОСОБА_2 не навела переконливих доводів, яким чином судові рішення в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 щодо визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, порушують її права та інтереси, за умови, що ОСОБА_3 не оскаржила рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в цій частині, тобто погодилися з цими судовими рішеннями».
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 грудня 2021 року у справі № 359/2087/19 (провадження № 61-19150св20) вказано, що: 
«у пункті 5 частини третьої статті 2 ЦПК України вказано, що основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). 
У справі, що переглядається, відповідач ОСОБА_2 судові рішення про їх виселення не оскаржував, своїм правом приєднання до касаційної скарги не скористався. Така процесуальна поведінка цих відповідача свідчить про згоду з оскарженими судовими рішеннями. Аналіз аргументів касаційної скарги свідчить, що ОСОБА_3 не навела переконливих доводів, яким чином оскаржені судові рішення в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_2 порушує її права та інтереси за умови, що цей відповідач судові рішення не оскаржив, тобто погодився з ними».
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 червня 2022 року у справі № 571/1607/20 (провадження № 61-805св22) зазначено: «у пункті 5 частини третьої статті 2 ЦПК України вказано, що основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). У справі, що переглядається, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 судові рішення про їх виселення не оскаржували, своїм правом приєднання до касаційної скарги не скористалися. Така процесуальна поведінка цих відповідачів свідчить про згоду з оскарженими судовими рішеннями. Аналіз аргументів касаційної скарги свідчить, що ОСОБА_2 не навела переконливих доводів, яким чином оскаржені судові рішення в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_4 і ОСОБА_5 порушують її права та інтереси за умови, що ці відповідачі судові рішення не оскаржили, тобто погодилися з ними. Тому судові рішення в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 належить залишити без змін».
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2021 року у справі № 243/8943/15-ц (провадження № 61-12416св19) зазначено, що: 
«відповідно до положень статті 2 ЦПК України, одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність, визначення якого наведено у частині першій статті 13 цього Кодексу, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положення цього принципу мають вираження і у частині першій статті 367 ЦПК України, за змістом якої суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Поручитель ПП «Колегія» не подавав апеляційну скаргу, ОСОБА_1 не надав суду доказів на підтвердження повноважень представляти інтереси ПП «Колегія» в апеляційному суді, а тому суд, діючи у межах визначених частиною першою статті 367 ЦПК України, не мав визначених процесуальним законом повноважень переглядати рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ПП «Колегія». 
Ураховуючи принцип диспозитивності, Верховний Суд, вважає необхідним зауважити, що ОСОБА_2 також не надала суду касаційної інстанції доказів на підтвердження повноважень діяти в інтересах ОСОБА_1 та ПП «Колегія». Порука ОСОБА_2 та ПП «Колегія» не є солідарною, оскільки кожен з них уклав з кредитором окремий договір поруки та взяв на себе обов`язок відповідати за невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором солідарно з позичальником, а тому обсяг відповідальності поручителя ПП «Колегія» жодним чином не впливає на права та обов`язки поручителя ОСОБА_2, тоді як ОСОБА_1 рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку не оскаржував».
 
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року у справі № 308/8567/20 (провадження № 61-3480сво21) вказано, що:
«Об`єднана палата Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду відхиляє аргументи касаційної скарги в частині задоволених вимог заяви про забезпечення позову щодо інших відповідачів (ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4), з таких мотивів. У пункті 5 частини третьої статті 2 ЦПК України вказано, що основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). 
У справі, що переглядається, інші відповідачі (ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4) не реалізували своє право на подання касаційної скарги, приєднання до касаційної скарги. Така процесуальна поведінка інших відповідачів свідчить про повну згоду з оскарженими судовими рішеннями в частині задоволених вимог заяви про забезпечення позову щодо них».
 
У справі, що переглядається:
ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до компанії Zaforpo Ventures Limited, компанії EBC Eastern Beverage Company Limited, ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Гетьман», ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «Прайм», ТОВ «Перший український горілчаний стандарт», ОСОБА_2 , компанії Florin Advisers Limited, компанії Millenary Limited, TMC Trade Mark Company, ТОВ «Домані Груп», ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані», ДП «Уманський Лікеро-Горілчаний завод», ТОВ «Збаразький горілчаний завод» про захист прав інтелектуальної власності;
ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково, зокрема, заборонено Держаній митній службі України та її територіальним органам здійснювати митне оформлення товарів, зобов`язано компанію Zaforpo Ventures Limited, компанію EBC Eastern Beverage Company LTD, ТОВ «НВП «Гетьман», ТОВ «Лікеро-горілчаний завод Прайм», ТОВ «Перший український горілчаний стандарт», ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані», компанію TMC Trade Mark Company, компанію Florin Advisers Limited, ДП «Уманський лікеро-горілчаний завод», ТОВ «Збаразький горілчаний завод» припинити дії щодо реалізації на території України продукції, заборонено компанії Zaforpo Ventures Limited, компанії EBC Eastern Beverage Company LTD, ТОВ «НВП «Гетьман», ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «Прайм», ТОВ «Перший український горілчаний стандарт», ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані», компанії TMC Trade Mark Company, компанії Florin Advisers Limited, ДП «Уманський лікеро-горілчаний завод», ТОВ «Збаразький горілчаний завод» вчиняти певні дії, заборонено ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» приймати рішення, накладено арешт на майно ТОВ «НВП «Гетьман», Ніла Крістофера Джеймса Сміта, Zaforpo Ventures Limited, TMC Trademark Company в межах ціни позову в сумі 26 346 952 доларів США, що становить еквівалент в національній валюті 963 471 148,91 грн;
апеляційний суд не врахував, що ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2023 року в апеляційному порядку оскаржили лише компанія EBC Eastern Beverage Company Limited та ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Гетьман». Інші відповідачі: ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «Прайм», ТОВ «Перший український горілчаний стандарт», ОСОБА_2 , компанія Florin Advisers Limited, компанія Millenary Limited, TMC Trade Mark Company, ТОВ «Домані Груп», ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані», ДП «Уманський Лікеро-Горілчаний завод», ТОВ «Збаразький горілчаний завод» ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2023 року в апеляційному порядку не оскаржили;
апеляційний суд не звернув уваги на те, що у разі оскарження ухвали про забезпечення позову одним із відповідачів, така ухвала підлягає перегляду в апеляційному порядку саме у частині заходів забезпечення позову, які стосуються такого відповідача;
апеляційний суд не врахував, що компанія EBC Eastern Beverage Company Limited та ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Гетьман» не надали доказів на підтвердження повноважень представляти інтереси інших відповідачів у справі;
апеляційний суд не встановив яка частина заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2023 року, стосується саме компанії EBC Eastern Beverage Company Limited та ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Гетьман», та помилково переглянув ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2023 року у частині відповідачів, які її не оскаржували.
 
За таких обставин, апеляційний суд зробив передчасний висновок про скасування ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2023 року в оскарженій частині та відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.
 
Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.
 
Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом (частина четверта статті 411 ЦПК України).
 
Тому оскаржену постанову апеляційного суду належить скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена із порушенням норм процесуального права. У зв`язку із наведеним, касаційний суд вважає, що касаційну скаргу належить задовольнити частково, оскаржену постанову апеляційного суду скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_3 , задовольнити частково. 
 
Постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 липня 2023 року скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Миколаївського апеляційного суду від 18 липня 2023 року втрачає законну силу.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    В. І. Крат
 
Судді:                                                                                     І. О. Дундар
 
                                                                                              А. Ю. Зайцев
 
                                                                                              Є. В. Краснощоков
 
М. М. Русинчук