П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/13679/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Блонський В`ячеслав Костянтинович 
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
24 жовтня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Сапальової Т.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
у липні 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якому просить скасувати постанову від 22.06.2023 ВП №68725685 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.07.2021 у справі № 560/5598/21, яке набрало законної сили 16.11.2021, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за порушення строків виплати частини щомісячного довічного грошового утримання за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року та компенсації за порушення строків виплати частини щомісячного довічного грошового утримання за період з 01 січня 2019 року по 27 серпня 2019 року.
На виконання вищезазначеного рішення ОСОБА_1 нараховано компенсацію за порушення строків виплати частини щомісячного довічного грошового утримання за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року та компенсації за порушення строків виплати частини щомісячного довічного грошового утримання за період з 01 січня 2019 року по 27 серпня 2019 року.
Позивач вважає, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.07.2021 по справі № 560/5598/21 виконано в повному обсязі, відповідно до вимог чинного законодавства, тому підстав для накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області немає.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 22.06.2023 ВП № 68725685 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в сумі 5100 грн.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, третя особа подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з урахуванням наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.07.2021 у справі №560/5598/21, яке набрало законної сили 16.11.2021, зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за порушення строків виплати частини щомісячного довічного грошового утримання за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року та компенсації за порушення строків виплати частини щомісячного довічного грошового утримання за період з 01 січня 2019 року по 27 серпня 2019 року.
10.02.2023 року Хмельницький окружний адміністративний суд видав виконавчий лист.
Постановою від 18.02.2023 року відкрито виконавче провадження № 68725685, копію якої направлено на адресу позивача.
02.03.2023 року державним виконавцем винесено вимогу та направлено її на адресу позивача. У вимозі зазначено, що позивачу необхідно протягом двох робочих днів повідомити про стан виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.02.2023 року.
Листом від 09.03.2023 року позивач повідомив відповідача, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.07.2021 у справі №560/5598/21, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нараховано ОСОБА_1 компенсацію за порушення строків виплати частини щомісячного довічного грошового утримання за період з 01.01.2018 по 31.07.2018 в сумі 1811,06 грн., за порушення строків виплати частини щомісячного довічного грошового утримання за період з 01.01.2019 по 27.08.2019 в сумі 1693,97 грн. Виплата згідно судових рішень здійснюється в порядку календарної черговості дати набрання законної сили судових рішень.
Враховуючи зазначене, суми компенсації за порушення строків виплати частини щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 31.07.2018 у розмірі 1811,06 грн. та за період з 01.01.2019 по 27.08.2019 буде виплачена при відповідному фінансуванні в порядку календарної черговості дати набрання законної сили судових рішень в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.
У відповіді від 10.03.2023 року на вимогу державного виконавця позивач повідомив відповідача про те, що листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.03.2023 № 2200-0902-5/17654 на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 18.02.2022 повідомлено відділ примусового виконання рішень щодо виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.07.2021 у справі №560/5598/21 та надано підтверджуючі документи. На підставі викладеного, позивач просив закінчити виконавче провадження.
22.06.2023 року було складено акт державного виконавця про невиконання рішення суду та винесено постанову про накладення штрафу в сумі 5100 грн.
Позивач, вважаючи вищевказану постанову протиправною, звернувся в суд з цим позовом.
Приймаючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ).
Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Приписами пункту 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно з частиною першою статті 63 Закону № 1404-VIIІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
За змістом частини другої статті 63 Закону № 1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу.
Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання рішення суду без поважних причин.
За приписами підпунктів четвертого та п`ятого пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Виплата пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.
Відповідно до положень статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.
З огляду на викладене, нараховані відповідно до рішення суду у справі №560/5598/21 суми компенсації за порушення строків виплати частини щомісячного довічного грошового утримання мають бути виплачені за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення таких виплат не може бути здійснене за рахунок власних коштів Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, та проводяться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.
Колегія суддів звертає увагу, що виділення коштів із Державного бюджету на погашення заборгованості з виплати пенсії не залежить від волевиявлення територіального органу Пенсійного фонду України, тому у діях Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відсутні ознаки вини та умислу щодо невиконання у повному обсязі судового рішення, як умови притягнення особи до відповідальності та накладення у цьому випадку штрафу.
Зазначена правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду неодноразово висвітленою у постановах від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19, від 07 січня 2019 року №420/70/19, від 24 січня 2018 року № 405/3663/13-а.
Колегія суддів зазначає, що постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. Спірна постанова про накладення штрафу не містить обґрунтувань щодо реальної можливості позивача сплатити ОСОБА_1 суми компенсації за порушення строків виплати частини щомісячного довічного грошового утримання за вказані періоди та умисного невчинення цих дій, враховуючи, що ці суми були нараховані.
Так, Верховний Суд у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 373/436/15 вказав, що невиконання судового рішення у частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.
Враховуючи, що позивач, з поважних та незалежних від нього причин, у повній мірі не виконав рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.07.2021 у справі № 560/5598/21 в зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування, суд дійшов висновку, що спірна постанова про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн., від 22.06.2023 ВП № 68725685 є протиправною та підлягає скасуванню.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Положеннями статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Ватаманюк Р.В.    Сапальова Т.В.