ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа 638/5978/23                                                        Головуючий І інстанції - Яковлева В.М.
Провадження № 33/818/1103/23                                                Суддя доповідач - Гєрцик Р.В.
Категорія: ст.172-20КУпАП 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
25 жовтня 2023 року
м.Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Гєрцик Р.В., перевіривши апеляційну скаргу захисника Карабут М.В. на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 15 червня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:
 
Постановою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 15 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.
Не погодившись з вказаною постановою, вперше 24.08.2023 року (відповідно до штампу поштового відділення) ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 15 червня 2023 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.274 КУпАП, а також за змістом апеляційної скарги ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови.
Постановою Харківського апеляційного суду від 25.09.2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 15 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 та апелянту повернуто апеляційну скаргу.
09.10.2023 року захисник Карабут М.В. вдруге подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 15 червня 2023 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.274 КУпАП, а також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на те, що вона тричі подавала до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та надання доступу до електронної справи, однак судом не було надано доступу до ознайомлення з матеріалами справи та постанова суду у електронному вигляді була сформована лише 24.08.2023 року. Вказує, що ОСОБА_1 про оскаржувану постанову дізнався лише 30.07.2023 року, оскільки є військовослужбовцем та постійно перебуває на передових позиціях, а тому до цього часу гадки не мав, що справа вже розглянута.
Дослідивши апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку, апеляційний суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Таким чином, законодавець прямо пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її ухвалення.
Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, призначеної на 15.06.2023 року (а.с. 10). Крім того, 15.06.2023 року ОСОБА_1 особисто здав до канцелярії Дзержинського районного суду м.Харкова заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, визнавав.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та скористався своїм правом та надав заяву про проведення судового розгляду без його участі, то в даній справі, відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження закінчився 26.06.2023 року (з урахуванням неробочих днів). Однак з апеляційною скаргою вперше ОСОБА_1 звернувся лише 24.08.2023 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.
Постановою Харківського апеляційного суду від 25.09.2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 15 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 та апелянту повернуто апеляційну скаргу.
Суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки вказані апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови не можна визнати поважними, а інших об`єктивних причин, які перешкоджали йому реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови судді у визначений законом строк апелянтом не наведено, то подану апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Нову апеляційну скаргу захисник подала 09.10.2023 року одночасно із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, яке обґрунтоване такими ж обставинами, які наведені в попередньому клопотанні і були вже предметом розгляду апеляційного суду.
В новому клопотанні про поновлення строку, не наведено жодних інших поважних причин, які б перешкоджали подати апеляційну скаргу вчасно та яким би не було вже надано оцінки у постанові Харківського апеляційного суду від 25.09.2023 року
Крім того, доводи апелянта про те, що строки на апеляційне оскарження постанови судді починають відліковуватися з дня отримання повного тексту судового рішення ґрунтуються на помилковому тлумаченні апелянтом ст.294 КУпАП, оскільки у даному випадку оскаржувану постанову ухвалено в судовому засіданні з належним повідомленням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та який не скористався своїм правом та подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.
Доводи апелянта, що суд не надав захиснику доступу до електронної справи в підсистемі «Електронний суд», у зв`язку з чим не було створено картку справи в електронному суді та захиснику не вдалося отримати доступ до справи в електронному вигляді в підсистему «Електронний суд», не заслуговують на увагу суду, оскільки захисник звернулась до суду з клопотання про ознайомлення з матеріалами справи вже поза межами строку на апеляційне оскарження та після того, як постанова судді набрала законної сили.
Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 за обставинами справи безумовно був обізнаний про те, що його справа про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП буде розглядатися 15.06.2023 року у Дзержинському районному суді м.Харкова, але протягом тривалого часу, а саме двох місяців, з дня отримання повідомлення про виклик в судове засідання, подання до суду особистої заяви про розгляд справи без його участі та після ухвалення оскаржуваного рішення, не проявив належної зацікавленості у перебігу судового розгляду його справи, у з`ясуванні долі ухваленого щодо нього судом рішення і отриманні копії постанови суду, та, в разі незгоди, своєчасного подання апеляційної скарги, в тому числі й шляхом використання правової допомоги професійного захисника.
При цьому, апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд у порядку нагляду.
Отже, приймаючи рішення про необхідність відмови захиснику в поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Сам факт того, що захисник долучився до оскарження постанови суду значно пізніше та не був обізнаний про його мотиви та змістом матеріалів справи, не є поважною причиною, так як залучення захисника є вже опосередкованим від прав самої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та повинна до вимог закону цим скористатися саме в межах процесуального строку на оскарження, нівелювання цих базових правових визначень буде порушувати принцип законності. 
З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги, що клопотання захисника не містить нових відомостей про наявність поважних об`єктивних причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду, та яким би не було вже надано оцінки у постанові Харківського апеляційного суду від 25.09.2023 року, враховуючи положення ч.2 ст.294 КупАП, апеляційний суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження відмовити, а апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
 
У задоволенні захисника Карабут М.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 15 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 - відмовити.
Повернути захиснику Карабут М.В. апеляційну скаргу на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 15 червня 2023 року.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                        Р.В. Гєрцик