ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 916/1466/23	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Аленіна О.Ю.
суддів: Поліщук Л.В., Філінюка І.Г.
при секретарі судового засідання: Герасименко Ю.С.

за участю представників учасників справи:
від ТОВ “Промислово-будівельна компанія “Вектор-Буд” – адвокат Резем К.І.
від ТОВ “Одесміськбуд” - адвокат Бурдейний В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю “Одесміськбуд” 
на рішення Господарського суду Одеської області від 27.09.2023 (складено та підписано 05.10.2023, суддя Д`яченко Т.Г.)
по справі №916/1466/23
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “Промислово-будівельна компанія “Вектор-Буд”
до Товариства з обмеженою відповідальністю “Одесміськбуд”
За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Комунального підприємства “Царичанська центральна лікарня” Царичанської селищної ради 
про стягнення 623982,83 грн

ВСТАНОВИВ
Товариство з обмеженою відповідальністю “Промислово-будівельна компанія “Вектор-Буд” (далі – ТОВ “Промислово-будівельна компанія “Вектор-Буд”, позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Одесміськбуд” (далі – ТОВ “Одесміськбуд”, відповідач) про стягнення грошових коштів у розмірі 642348,70 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за укладеним з позивачем договором в частині здійснення оплати виконаних позивачем робіт.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.09.2023 по справі №916/1466/23 позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 623982 грн. 83 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 7487 грн. 79 коп.
В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначив, що позивач на виконання взятих на себе договірних зобов`язань виконав передбачені договором роботи, однак відповідач у порушення умов укладеного між сторонами договору, без надання обґрунтованої відмови, будь-яких зауважень або заперечень, ухиляється від підписання Акту здачі-прийняття виконаних робіт та їх оплати. 
Не погодившись із вказаним рішенням, до Південно-західного апеляційного господарського суду звернувся відповідач з апеляційною скаргою в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 27.09.2023 по цій справі скасувати в повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог.
Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, з огляду на таке.
Так, за твердженням апелянта, звертаючись із даним позовом до суду першої інстанції позивач в якості доказу виконання робіт за договором надав Акт здачі - прийняття виконаних робіт. Однак, такий Акт, як на тому наголошує апелянт, підписаний лише з боку підрядника, підпису та печатки замовника вказаний акт не містить.
На переконання скаржника, приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд не з`ясував обставин дійсного фактичного виконання або невиконання позивачем робіт відповідно до обсягу та вартості наведених у відповідному Акті  здачі - прийняття виконаних робіт, а також не проаналізував перелік, обсяг та вартість наведених у даному Акті робіт на предмет їх відповідності умовам договору. 
Апелянт також вважає, що судом першої інстанції безпідставно не було взято до уваги його заперечення з приводу порушення позивачем умов договору в частині обов`язку останнього, разом із Актом здачі - прийняття виконаних робіт, направити на адресу відповідача виконавчу документацію. 
Також, скаржник стверджує, що не отримував від позивача відповідного Акту здачі - прийняття виконаних робіт, а тому був позбавлений передбаченого умовами договору права надати у п`ятиденний термін зауваження щодо обсягу та якості виконаних позивачем робіт. 
Окрім того, апелянт зазначає, що умовами укладеного між сторонами договору не врегульовано строків оплати виконаних робіт, а тому у відповідності до вимог чинного законодавства, такий  обов`язок виникає у відповідача протягом семи днів з дня пред`явлення вимоги позивачем. 
Відтак, апелянт вважає, що у позивача на момент звернення до суду першої інстанції із даним позовом було відсутнє порушене право з боку відповідача, та як наслідок, право на звернення до суду із відповідними позовними вимогами. 
Крім вказаного, апелянт наголошує на тому, що під час розгляду справи у суді першої інстанції неодноразово зазначав про те, що без виконавчої документації він позбавлений можливості для перевірки та детального перерахунку заявленої позивачем до стягнення заборгованості. 
До того ж, як стверджує апелянт, позивач жодним чином не відображає отримання коштів за укладеним між сторонами договором у своїх бухгалтерських/фінансових документах, що в свою чергу викликає у відповідача сумніви щодо значного завищення та приховування реальних сум за виконані роботи, зокрема й з огляду на те, що сума за виконані роботи, відповідно договору у підрядника складає в два рази більше ніж у генпідрядника (апелянта).
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2023 відкрито апеляційне провадження по справі №916/1466/23 за апеляційною скаргою ТОВ “Одесміськбуд” на рішення Господарського суду Одеської області від 27.09.2023 та призначено справу до розгляду на 13.12.2023.
Судом апеляційної інстанції отримано відзив на апеляційну скаргу в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. 
В обґрунтування своїх заперечень позивач зазначає, що належне та у повному обсязі виконання позивачем робіт за договором підтверджується тим, що третя особа провела повний розрахунок із відповідачем та підписала акти прийняття виконаних робіт. Жодних претензій до позивача щодо обсягів виконання робіт, якості, належності, повноти – відповідач не пред`являв, здав виконані роботи замовнику (третя особа) та отримав оплату за виконані роботи.
Натомість, на думку позивача, відповідач у порушення взятих на себе договірних зобов`язань, ухиляється, як від підписання Акту здачі - прийняття виконаних робіт, так й від оплати здійснених позивачем робіт, що й зумовило звернення із даним позовом до суду. 
Позивач також наголошує на тому, на сторонами договору було погоджено усі істотні умови, зокрема й ціну договору, і такий договорів у судовому порядку недійним не визнавався, а тому є неспроможними доводи апелянта з приводу завищення позивачем ціни виконаних робіт. 
Під час судового засідання від 13.12.2023 представник апелянта підтримав вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на її задоволенні. 
В свою чергу, представник ТОВ “Промислово-будівельна компанія “Вектор-Буд” надав пояснення у відповідності до яких не погоджується із доводами та вимогами апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. 
Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови. 
Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи  на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Як вбачається з матеріалів справи, 30.06.2022 між ТОВ “Промислово-будівельна компанія “Вектор-Буд” (підрядник) та ТОВ “Одесміськбуд” (замовник) було укладено Договір № 1-300622 (надалі - Договір), відповідно до якого підрядник зобов`язався за завданням замовника власними та залученими силами виконати оздоблювальні та будівельно-монтажні роботи відповідно до затвердженої проектної документації, робочих креслень і діючих будівельних норм на об`єкті смт. Царичанка, найменування робіт “Реконструкція мережі медичного киснепостачання Комунального підприємства Царичанська центральна лікарня” Царичанської селищної ради за адресою: 51000, смт Царичанка, вул. Царичанська, буд. 134-а.
Відповідно до п. 3.1. Договору, загальна договірна ціна за даним договором є динамічною та складає без ПДВ – 1095000,00 грн, ПДВ 20% - 219000,00 грн, всього з ПДВ – 1314000,00 грн.
У п. 4.1. Договору сторони визначити, що терміни виконання робіт визначаються погодженим сторонами графіком виконання робіт у формі встановленої Замовником (Додаток №1 до цього Договору).
Згідно з п.п. 5.1.-5.3. Договору розрахунки за виконані роботи проводяться в безготівковій формі в національній валюті України - гривні.  Замовник для виконання робіт надає Підряднику аванс у розмірі 10% передплати - 131 400 грн, у тому числі ПДВ 20% - 21 900 грн. 
Приймання виконаних робіт Замовник здійснює на підставі актів приймання виконаних робіт, за умови виконання Підрядником п. 11.1 та 12.1. Акти приймання виконаних робіт і виконавчу документацію готує Підрядник і передає разом з виконавчою документацією Замовнику до 25 числа звітного місяця. Замовник протягом п`яти робочих днів зобов`язаний здійснити приймання виконаних робіт і підписати Акт або падати мотивовану відмову від приймання виконаних робіт. 
У відповідності до п.п. 14.1.-14.7. Договору підрядник не менше, ніж за 5 (п`ять) днів повідомляє Замовника про готовність до прийому-передачі виконаних робіт (етапу робіт).  Акт приймання виконаних робіт в частині фізично виконаних обсягів готує Підрядник і передає для підписання Замовнику одночасно з наданням виконавчої документації відповідно до п. 11.1 та п. 12.1. Договору. Замовник протягом п`яти робочих днів зобов`язаний здійснити приймання виконаних робіт в частині фізичних обсягів і підписати Акт або надати мотивовану відмову від приймання виконаних робіт. Підрядник зобов`язаний передати Замовнику акт приймання виконаних робіт, оформлені належним чином і завізовані технаглядом Замовника. Роботи вважаються виконаними після підписання Замовником Акту приймання та виконання Підрядником вимог п. 11.1. i п. 12.1. Договору. При виявленні в процесі здані приймання робіт недоробок, Сторонами складається окремий Дефектний акт з визначенням термінів усунення недоробок. Виявлені в процесі приймання робіт неякісні роботи підлягають виправленню Підрядником за його рахунок. Роботи, виконані з недоробками, не оплачуються до усунення цих недоробок. Якщо виявлені недоліки і дефекти виконаних робіт не можуть бути усунені Підрядником, Замовником або третьою особою, Замовник може прийняти роботи з недоліками на умовах відповідного зниження Договірної ціни.
Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами зобов`язань.
На виконання умов вищевказаного договору відповідачем було сплачено на користь позивача 500000,00 грн, а саме 06.07.2022 - 100000,00 грн; 04.08.2022 – 200000,00 грн; 08.09.2022 – 200000,00 грн (т.1, а.с. 25, 33, 35).
23.02.2023 позивачем було складено Акт №1 здачі-прийняття виконаних робіт згідно з договором № 1-300622 від 30.06.2022 на суму 1123982,83 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 643809,83 грн (т.1, а.с. 20-21).
Даний Акт листом від 23.02.2023 було направлено на адресу відповідача (т.1, а.с. 40-49).
Однак, відповідачем такий Акт підписано не було та грошові кошти за виконані позивачем роботи сплачено не було.
Наведене стало підставою для звернення позивача із даним позовом до суду першої інстанції.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції погодився із доводами позивача, визнав заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. 
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду з цього приводу зазначає наступне. 
Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.
Відповідно до    ст. 174 ГК України    договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).
Приписами ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання, відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Згідно з ст.ст. 530, 610 - 612 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.
У відповідності до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст.903 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Статтею 854 ЦК України визначено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.
Згідно з частинами 4, 6 статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.
У відповідності до положень ст.ст.853, 882 ЦК України, якщо замовник не підписав акт та не висловив заперечення щодо виконаних робіт, то такі роботи вважаються прийнятими. 
Як вже було вказано вище, пунктом 5.3 договору передбачений порядок приймання робіт замовником, а саме узгоджено, що приймання виконаних робіт Замовник здійснює на підставі актів приймання виконаних робіт, за умови виконання Підрядником п. 11.1 та 12.1. Акти приймання виконаних робіт і виконавчу документацію готує Підрядник і передає разом з виконавчою документацією Замовнику до 25 числа звітного місяця. Замовник протягом п`яти робочих днів зобов`язаний здійснити приймання виконаних робіт і підписати Акт, або надати мотивовану відмову від приймання виконаних робіт.
Так, у наявних матеріалах справи містять підписаний та скріплений печаткою позивача Акт №1 від 23.02.2023 здачі-прийняття виконаних робіт згідно з Договором №1-300622 від 30.06.2022 на суму 1123982,83 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 643809,83 грн.
Даний Акт було надіслана на адресу відповідача, однак останнім такий Акт не підписано, а також не надано жодної мотивованої відмови від його підписання. 
Відповідач на виконання взятих на себе договірних зобов`язань  сплатив на користь позивача лише 500000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких містять в матеріалах справи. 
Решта виконаних позивачем робіт з боку відповідача залишались не оплаченими. 
При цьому колегія суддів зазначає, що ст. 882 ЦК України встановлено, що акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акту і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором, у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.
Подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №911/1981/20, від 20.04.2021 у справі №905/411/17, від 17.03.2021 у справі №910/11592/19.
Отже, нормами чинного законодавства передбачено обов`язок замовника здійснити оплату фактично виконаних підрядником робіт. Сама по собі відсутність підписаного сторонами акту виконаних робіт не може бути підставою для несплати вартості фактично виконаних робіт.
Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (частина перша статті 854 Цивільного кодексу України). 
Закріплене у Цивільному кодексі України визначення договору підряду дає підстави для висновку про те, що це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №523/6003/14-ц).
Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання (стаття 610 Цивільного кодексу України). 
Враховуючи положення наведених вище норм законодавства, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт - негайно про них заявити (зокрема, шляхом надання обґрунтованої відмови від підписання акту виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.
Якщо замовник в порушення вимог статей 853, 882 Цивільного кодексу України безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України. 
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.10.2018 у справі №910/2184/18, від 16.09.2019 у справі №921/254/18, від 15.10.2019 у справі №921/262/18.
При цьому відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови замовника від підписання акта. Подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №905/1090/17, від 06.08.2018 у справі №911/662/17, від 19.06.2019 у справі №910/11191/18, від 18.07.2019 у справі №910/6491/18, від 21.08.2019 у справі №917/1489/18.
Отже якщо підрядник фактично виконав відповідні роботи і надіслав замовнику акти приймання -виконання будівельних робіт, які останній отримав та не надав доказів їх оплати чи мотивованої відмови від їх підписання, а строк здійснення оплати за ними настав, то заявлена позивачем вимога про стягнення коштів за виконані роботи за вказаними актами повинна розглядатись судами, на підставі чого суди повинні ухвалити рішення про стягнення чи відмову у стягненні коштів за виконані роботи, в залежності від наявних у справі доказів щодо фактичного виконання робіт підрядником, зазначених ним у відповідних актах, та інших обставин встановлених судами. 
Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18.08.2021 у справі №910/18384/20.
У даному випадку, як свідчать наявні матеріали справи та не спростовано відповідачем, останнім не надано жодної мотивованої відмови від підписання надісланого на його адресу позивачем Акту №1 від 23.02.2023 здачі-прийняття виконаних робіт згідно з Договором №1-300622 від 30.06.2022.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що за умовами п.п. 14.5.-14.7. укладеного між сторонами Договору при виявленні в процесі здані приймання робіт недоробок, Сторонами складається окремий Дефектний акт з визначенням термінів усунення недоробок. Виявлені в процесі приймання робіт неякісні роботи підлягають виправленню Підрядником за його рахунок. Роботи, виконані з недоробками, не оплачуються до усунення цих недоробок. Якщо виявлені недоліки і дефекти виконаних робіт не можуть бути усунені Підрядником, Замовником або третьою особою, Замовник може прийняти роботи з недоліками на умовах відповідного зниження Договірної ціни.
Однак, наявні матеріли справи не містять, а відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що позивачем роботи не були виконані та/або були виконані неякісно, з недоліками, тощо про що сторонами було складено окремий Дефектний акт. 
Отже у даному випадку судом першої інстанції було вірно встановлено факт неналежного виконання відповідачем, як замовником, прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору № 1-300622 від 30.06.2022 в частині повної та своєчасної оплати виконаних позивачем робіт, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги твердження апелянта з приводу того, що місцевим господарським судом не було з`ясовано дійсного фактичного не/виконання позивачем робіт за договором, оскільки як вже було зазначено вище такі обставини, за умовами укладеного між сторонами договору, підтверджуються складеним та підписаним з боку позивачам Актом №1 від 23.02.2023 здачі-прийняття виконаних робіт згідно з Договором №1-300622 від 30.06.2022.
В свою чергу, апелянт лише абстрактно посилається на можливе не виконання з боку позивача взятих на себе за договором зобов`язань, при цьому не конкретизує які саме роботи, в якому обсязі, кількості та якості не були виконанні взагалі та/або були виконані частково. 
Слід також наголосити на тому, що за умовами укладеного між сторонами договору позивач взяв на себе зобов`язання з виконання робіт з реконструкції мережі медичного киснепостачання Комунального підприємства «Царичанська центральна лікарня» Царичанської селищної ради за адресою: 51000, смт Царичанка, вул. Царичанська, буд. 134-а.
Згідно з поясненнями третьої особи по справі, відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації та позитивного експертного звіту щодо розгляду проектної документації на будівництво здійснено держану закупівлю за ДК 021:2015: 45450000-6 Інші завершальні будівельні роботи та укладено договір підряду між КП «Царичанська центральна лікарня» Царичанської селищної ради та ТОВ «ОДЕСМІСЬКБУД» на здійснення будівельних робіт. На виконання умов даного договору між сторонами складено та підписано Акти прийняття виконаних будівельних робіт та замовником здійснено їх оплату (т. 1, а.с. 97-118).
Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта з приводу того, що позивачем у порушенням умов укладеного між сторонами договору не було передано виконавчу документацію, оскільки умовами укладеного між сторонами договору не визначено, що не виконання позивачем такого обов`язку, є обґрунтованою підставою для відмови у підписанні відповідного Акту приймання виконаних робіт з боку відповідача. 
Крім того, як було відзначено позивачем, та не спростовано апелянтом, обсяг виконавчої документації є значним, вона зберігається як за адресою знаходження виконавця, так і за місцем провадження робіт. При цьому, відповідач не звертався до позивача з приводу надання відповідної виконавчої документації.
Відхиляються судом апеляційної інстанції й твердження апелянта з приводу того, що ним не було отримано засобами поштового зв`язку  Акту №1 від 23.02.2023 здачі-прийняття виконаних робіт згідно з Договором №1-300622 від 30.06.2022, з огляду на таке.
Пунктом 94 Правил надання послуг поштового зв`язку затверджених постановою Кабінетом Міністрів України № 270 від 05.03.2009, порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. 
Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил. 
Прості та рекомендовані поштові відправлення, повідомлення про надходження поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичні друковані видання, адресовані юридичним особам, можуть доставлятися з використанням абонентських поштових скриньок, що встановлюються на перших поверхах приміщень чи інших доступних для цього місцях або у канцелярії, експедиції тощо, розміщені на перших поверхах приміщень, чи видаватися в приміщеннях об`єкта поштового зв`язку представникам юридичних осіб, уповноваженим на одержання пошти.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що відповідач є юридичною особою, на яку відповідно до статті 4, частини першої, пункту 10 частини другої статті 9 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" покладено обов`язок зазначати достовірні дані щодо власного місцезнаходження, які відповідно до статті 10 зазначеного Закону вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок" та Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270.
Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 30.03.2023 по справі №910/2654/22.
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку позивача (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20).
Відтак, з огляду на наявність доказів щодо надсилання позивачем на адресу відповідача Акту №1 від 23.02.2023 здачі-прийняття виконаних робіт згідно з Договором №1-300622 від 30.06.2022, та відсутності доказів щодо порушення з боку відділення поштового зв`язку, колегія суддів вважає, що відповідач був обізнаний про направлення йому відповідного Акту та мав можливість у передбачений договором строку вжити заходів щодо його підписання або надати мотивовану відмову від його підписання. 
Відхиляються судовою колегією й твердження апелянта з приводу того, що умовами укладеного між сторонами договору не врегульовано строки оплати виконаних позивачем робіт, з огляду на таке. 
За приписами ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
З огляду на наведені законодавчі приписи, а також враховуючи те, що позивачем у відповідності до умов укладеного між сторонами договору було виконано роботи, у відповідача виник обов`язок щодо їх оплати.
Колегія суддів залишає поза увагою доводи апелянта з приводу не відображення позивачем отримання коштів за укладеним між сторонами договором у своїх бухгалтерських/фінансових документах, а також те, що сума за виконані роботи, відповідно договору у підрядника складає в два рази більше ніж у генпідрядника (апелянта), оскільки такі обставини не входять до предмету доказування по цій справі. До того ж, сторонами було узгоджено усі істотні умови договору, у тому числі й його ціну, з якою відповідач погодився підписавши відповідну угоду. 
Згідно з статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок. 
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, колегія суддів вважає, що наведені скаржником порушення допущені судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 27.09.2023 відсутні, що зумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення без змін. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України,  колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області від 27.09.2023 у справі №916/1466/23 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.
Повний текст постанови складено та підписано 18.12.2023.

Головуючий суддя                                                                      Аленін О.Ю.

Суддя                                                                                  Поліщук Л.В.  

Суддя                                                                                   Філінюк І.Г.