ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року 
м. Київ

справа №420/6109/19
адміністративне провадження № К/9901/18617/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шарапи В.М., 
суддів Єзерова А.А., Чиркіна С.М.,
розглянув у порядку письмового провадження 
касаційну скаргою ОСОБА_1 
на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2020 (головуючий суддя Шеметенко Л.П., судді Стас Л.В., Турецька І.О.)
у справі №420/6109/19 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 
про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
1. У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просив:
1.1. визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №24 від 13.11.2018 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;
1.2. зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_1 , подану 11.09.2018 до Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, зареєстровану за №1437, перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 14.07.2018.
2. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 у задоволенні позову відмовлено.
3. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2020 скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.12.2019.
3.1. Позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.
4. Судами попередніх інстанцій під час судового розгляду справи встановлено, що:
4.1. ОСОБА_1 11.09.2018 звернувся до Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області із заявою щодо призначення пенсії за віком з дати досягнення пенсійного віку (60 років) з 14.07.2018 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003.
4.2. Рішенням Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області від 13.11.2018 № 24 позивачу відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку із недостатністю загального страхового стажу для призначення пенсії за віком.
В обґрунтування прийнятого рішення управління Пенсійного фонду посилалось на те, що перевірити факт роботи позивача на підприємстві концерн "Енергія" не має можливості у зв`язку із тим, що дане підприємство згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за рішенням суду (визнано банкрутом) знято з обліку 29.12.2008, первинні документи до архіву не передані. Управлінням зазначено, що згідно наданих документів загальний страховий стаж позивача складає 24 роки 4 місяці 11 днів, що не достатньої для призначення пенсії за віком, який має становити не менше 25 років.
4.3. Після отримання вказаного рішення позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області.
4.4. Листом від 04.12.2018 № 2685/ж-11 ГУ ПФУ в Одеській області повідомило позивача про неможливість підтвердження його страхового стажу за період роботи в концерні "Енергія" та підтверджено висновок Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, викладений у рішенні від 13.11.2018 № 24 про відсутність підстав для призначення пенсії.
Також позивачу повідомлено, що у разі надання хорошої якості, читабельного та належним чином завіреного рішення господарського суду Одеської області від 16.10.2002 по справі №17-4-28/02-9006, яке набрало законної сили, та на підставі якого буде встановлено факт правомірності внесення запису №9 від 21.03.2003 до трудової книжки, рішення про призначення пенсії за віком буде переглянуто.
Крім того, повідомлено про право на оскарження дій (бездіяльності) виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб відповідно до законодавства про звернення громадян, а також у судовому порядку.
4.5. 14.05.2019 позивач звернувся до Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області із заявою про скасування рішення від 13.11.2018 №24 про відмову в призначенні пенсії та призначення пенсії із перерахунком, починаючи з дати настання пенсійного віку - з 13.07.2018.
4.6. На вказане звернення позивачем отримано відповідь Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області від 20.05.2019 №7/ВЕБ-15475-Ф-С-19-018004, в якій вказано, що для вирішення питання щодо призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" йому необхідно звернутись до територіального управління Пенсійного фонду із заявою встановленого зразка особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника та надавши необхідні документи.
Також повідомлено, що за його заявою від 11.09.2018 управлінням прийнято рішення від 13.11.2018 № 24 про відмову у призначенні пенсії за віком, в якому було роз`яснено право на оскарження цього рішення в суді.
4.7. В поданому позові позивач зазначив, що він 21.05.2019 повторно звернувся до Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області із заявою про призначення пенсії за віком, до якої, крім іншого, було додано рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 12.04.2019 у справі №501/192/19.
4.8. Згідно наявного в матеріалах справи листа Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області від 29.05.2019 №4928/02, позивачу повідомлено, що згідно його заяви йому призначено пенсію з 21.05.2019.
4.9. 03.06.2019 ОСОБА_1 подав до ГУ ПФУ в Одеській області звернення про скасування рішення Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області від 13.11.2018 № 24 та призначення йому пенсії з 13.07.2018.
4.10. Звертаючись з цим позовом позивач вказував, що відповідь на звернення від 03.06.2019 він не отримав. Не погоджуючись з призначенням пенсії з 21.05.2019, позивач звернувся до суду з даним позовом про скасування рішення Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області від 13.11.2018 № 24 та зобов`язання відповідача розглянути подану ним 11.09.2018 заяву про призначення пенсії за № 1437 та призначити йому пенсію з 13.07.2018.     
5. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, звертаючись до суду першої інстанції з цим позовом 21.10.2019, пропустив шестимісячний строк звернення на оскарження спірного рішення від 13.11.2018 №24.
6. Суд апеляційної інстанції, залишаючи без розгляду позов ОСОБА_1 , вважав, що ним пропущено строки звернення до суду без поважних причин для його поновлення. 

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
7. ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2020 і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
7.1. Вважає, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права. Позивач наполягає на тому, що у цій справі мало місце триваюче правопорушення, що призвело до обмеження його права на соціальний захист. На переконання скаржника, початок перебігу шестимісячного строку звернення до суду повинен відраховуватись з дати призначення йому пенсії за віком, тобто з 21.05.2019. Вказує на невідповідність висновків суду апеляційної інстанції висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 12.05.2020 у справі №9901/315/19, та Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 21.08.2018 у справі №800/506/17.
8. У відзиві на касаційну скаргу пенсійний орган просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2020 - без змін. 

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:
9. Під час розгляду даної касаційної скарги колегія суддів враховує приписи частин 1-2 статті 341 КАС України, відповідно до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
10. Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
11. Відповідно до частин 1 та 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
12. Згідно із частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
13. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини 1 якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
14. Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
15. Водночас, частиною 4 статті 122 КАС України визначено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
16. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, згідно із частиною третьою якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
17. Верховний Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
18. Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.25. Такий висновок відповідає позиції Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних  Касаційного адміністративного суду, висловленій у постанові від 31.03.2021 у справі 240/12017/19.
19. Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
20. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
21. Судова палати з розгляду справ щодо захисту соціальних  Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 у справі 240/12017/19 дійшла таких висновків: 
« 32. При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».
33. Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених  її прав, свобод та інтересів.  
34. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.
35. Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).».
22. Зі встановлених обставин справи судами попередніх інстанцій вбачається, що оскаржене рішення пенсійного органу № 24 прийнято 13.11.2018, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 11.09.2018, після отримання якого, він намагався захистити свої порушені права в адміністративному порядку, шляхом звернення до ГУ ПФУ в Одеській області.
23. За змістом статті 105 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що застраховані особи та члени їхніх сімей мають право на оскарження дій (бездіяльності) страхувальників, виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб відповідно до законодавства про звернення громадян, а також у судовому порядку.
24. Процедуру подання та розгляду скарг на рішення про призначення, перерахунок, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший, виплаті пенсій (далі - рішення), прийняті головними управліннями Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управліннями Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями, визначено Порядком розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, затвердженим постановою Правління пенсійного фонду України від 12.10.2007 № 18-6.
25. За змістом пункту 3 цього Порядку скарга на рішення органу, що призначає пенсії, подається громадянином особисто або законним представником відповідно до законодавства або представником, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (далі - заявник).
Подання скарги відповідно до цього Порядку не позбавляє заявника права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства.
26. Як встановлено судом попередньої інстанції, позивач звертався до органу пенсійного фонду вищого рівня, а саме - до ГУ ПФУ в Одеській області з приводу правомірності рішення Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області від 13.11.2018 № 24, за наслідками розгляду звернення ГУ ПФУ в Одеській області надало відповідь датовану 04.12.2018. Зазначена відповідь стала підставою звернення у січні 2019 року до Іллічівського міськрайонного суду Одеської області із заявою про встановлення факту поновлення на робочому місці у якості президента концерну "Енергія" у період з 03.07.1996 по 17.07.2002.
27. Обумовленість звернення до суду саме у зв`язку із неврахуванням органом пенсійного фонду страхового стажу при призначенні пенсії підтверджено і змістом рішення Іллічівського міськрайонного суду Одеської області від 12.04.2019 року, в якому також вказано про посилання позивача на лист Головного управління ПФУ в Одеській області від 04.12.2018 року.
28. Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що позивачу було достеменно відомо як про оскаржене рішення Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області від 13.11.2018 № 24, так і про відмову пенсійного органу вищого рівня скасовувати вказане рішення.
29. При цьому, до суду першої інстанції позивач звернувся лише 16.10.2019, з пропуском встановленого КАС України строку звернення до суду після того, як позивачу стало відомо про наявність оскарженого рішення та після звернення його до ГУ ПФУ в Одеській області.
30. Відповідно до частини 4 статті 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду).
31. При зверненні до суду позивач заявляв клопотання про поновлення строку звернення до суду, обґрунтоване тим, що діяння Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області мають ознаки триваючого порушення, яке закінчилось лише 21.05.2019, з дати призначення пенсії. Крім того, позивач посилався на стан здоров`я, який не давав йому можливості вийти з дому. Аналогічні доводи скаржник викладав у касаційній скарзі.
32. Суд апеляційної інстанції правильно відхилив доводи позивача щодо наявності триваючого правопорушення, оскільки таким є порушення, пов`язане з тривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою, яке припиняється або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності).
33. Натомість, ОСОБА_1 у межах цього спору оскаржив рішення Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області від 13.11.2018 № 24 про відмову у призначенні пенсії, як результат розгляду звернення позивача про призначення пенсії.
34. За таких обставин та правового регулювання, вірним є висновок суду попередньої інстанції, що після отримання оскарженого рішення від 13.11.2018 № 24 та відповіді ГУ ПФУ в Одеській області від 04.12.2018 позивач не скористався правом на оскарження рішення Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області від 13.11.2018 № 24 в судовому порядку.
35. Посилання позивача на хворобу, яка позбавляла його можливості подати відповідний позов до адміністративного суду, обґрунтовано відхилено судом апеляційної інстанції, оскільки матеріалами справи підтверджено неодноразові звернення позивача протягом періоду до звернення до суду з даним позовом до органів Пенсійного фонду з приводу призначення пенсії. Крім того, вказана позивачем обставина не перешкоджала його зверненню до Іллічівського міськрайонного суду Одеської області.
36. Посилання у касаційній скарзі на суперечність висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 12.05.2020 у справі №9901/315/19, та Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 21.08.2018 у справі №800/506/17, висновкам суду апеляційної інстанції є безпідставним, оскільки у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2020 суд безпосередньо застосував підхід до тлумачення триваючого правопорушення, зазначений у цих постановах. 
37. З огляду на викладене, Суд приходить до висновку, що позивач не реалізував своє право на звернення до суду у передбачений КАС України строк після отримання даної відповіді ГУ ПФУ в Одеській області. При цьому, позивачем не було вказано поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів, на підтвердження поважності їх пропуску. Відтак, суд апеляційної інстанції обґрунтовано залишив без розгляду  позовну заяву ОСОБА_1 .
38. Доводи скаржника не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, який вирішив спір з дотриманням норм процесуального права і зводяться до переоцінки обставин справи.
39. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 350, 356 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.  

Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2020 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач                                                                                В.М. Шарапа

Судді                                                                                                    А.А. Єзеров

                                                                                                    С.М. Чиркін