ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/4720/18                        Головуючий суддя І інстанції Остропілець Є. Р.
Провадження № 22-ц/818/2176/23                Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Інші справи

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року                                                        м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого                                        Яцини В.Б.
суддів колегії                                        Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,
за участю секретаря судового засідання        Зінченко М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 21 вересня 2023 року, у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність органу примусового виконання, заінтересована особа: Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків), ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 є стягувачем у виконавчому провадженні № 71792814, відповідно якого: визначити ОСОБА_1 додатковий спосіб участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : два тижні влітку, за домовленістю з ОСОБА_4 під час відпустки батька, для спільного з батьком відпочинку та оздоровлення сина.
  ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати бездіяльність державного виконавця Оксани Шиян у виконавчому провадженні НОМЕР_3 щодо не призначення місця проведення виконавчих дій незаконною (протиправною); визнати бездіяльність державного виконавця Оксани Шиян у виконавчому провадженні НОМЕР_3 щодо не призначення проведення виконавчих дій з урахуванням початку відпустки стягувача незаконною (протиправною); визнати прийняття постанови державним виконавцем Оксаною Шиян у виконавчому провадженні НОМЕР_3 про відкладення проведення виконавчих дій від 01.08.2023 року незаконною (необґрунтованою); скасувати постанову державного виконавця Оксани Шиян від 01.08.2023 року про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_3; визнати бездіяльність державного виконавця після 14.08.2023 року (після спливу викладення проведення виконавчих дій); зобов`язати державного виконавця вчинити дії для примусового виконання судового рішення відповідно вимог ЗУ "Про виконавче провадження" для примусового виконання судового рішення по справі №619/4720/18.
В обґрунтування скарги зазначено, що 16.08.2023 року ОСОБА_1 ознайомився з постановою державного виконавця від 01.08.2023 року про відкладення проведення виконавчих дій та повідомленням від 01.08.2023 року, яку стягувачу було надіслано рекомендованими листами та отримано стягувачем 15.08.2023 року у поштовому відділенні м. Полтави. Отже терміни на оскарження дій державного виконавця не порушено.
Не погоджується з рішенням державного виконавця з наступних підстав:
06.05.2023 року стягувач звернувся до Дергачівського відділу ДВС заявою з виконавчим листом по справі №619/4720/18 щодо примусового виконання судового рішення, в зв`язку з тим що боржник добровільно не виконала рішення суду влітку 2022 року та переховується у невідомому місці будь які контакти з громадянкою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , надалі - боржником, та його сином - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у стягувача відсутні.
11.05.2023 року постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 по примусовому виконанню судового рішення по справі №619/4720/18.
       02.07.2023 року стягувач звертався до державного виконавця та прохав узгоджувати всі дії з ним, а також інформувати стягувача про всі дії через його електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_4. Стягувач отримав відповідь від 11.07.2023 року де було зазначено що жодних дій державним виконавцем щодо примусового виконання судового рішення у НОМЕР_3 до заяви стягувача від 02.07.2023 року не вчинялось. Також було прохання повідомити про період відпустки стягувача.
       11.07.2023 року (через два місяці після відкриття виконавчого провадження) державний виконавець постановою зробив виклик стягувача для з`ясування місця проведення виконавчих дій.
       16.07.2023 року стягувач заявою повідомив про можливість проведення виконавчих дій за адресою за якою зареєстрований стягувач.
       20.07.2023 року стягувач повідомив про період його щорічної відпустки надав копію заяви щодо відпустки пізніше надіслав наказ щодо відпустки. Стягувач отримав щорічну відпуску протягом двох тижнів з 07.08.2023 року по 20.08.2023 року про що був обізнаний державний виконавець.
       03.08.2023 року стягувач отримав електронною поштою лист від 01.08.2023 року від державного виконавця де було зазначено про те що 31.07.2023 року до Дергачівського відділу ДВС надійшла заява боржника. У листі державний виконавець не повідомляв стягувача про прийняття постанови про відкладення проведення виконавчих дій та про призначення проведення виконавчих дій та про встановлення місця проведення виконавчих дій.
       04.08.2023 року стягувач звернувся до державного виконавця заявою від 04.08.2023 року в якій прохав прийняти постанову про проведення виконавчих дій за адресою реєстрації стягувача або фактичного його мешкання у м. Полтаві. Просив врахувати терміни відпустки та терміни виконання судового рішення обмежені літнім періодом часу, державний виконавець нічого не зробив.
       07.08.2023 року державний виконавець звернувся з запитом до стягувача про проведення виконавчих дій у м. Бремен Німеччина. Стягувач звертався до ДПСУ отримав відмову у перетину кордону та надсилав до Дергачівського відділу ДВС. Також стягувач звернувся запитом до державного виконавця про законні підстави проведення виконавчих дій за межами України заявою від 08.08.2023 року. Відповіді від державного виконавця не отримав.
       В своїй скарзі вказує, що державний виконавець не встановив фактичне місце знаходження боржника, а боржник не надав на підтвердження докази фактичного перебування у Німеччині, а посилання на заяву боржника не є документом який підтверджує фактичне місце знаходження боржника та не може бути підставою для відкладення виконавчих дій. Державний виконавець помилково посилається на ст. 32 ЗУ "Про виконавче провадження", бо обставин які перешкоджають проведенню виконавчих дій не встановлено, обставин неможливості боржника прибути для проведення виконавчих дій немає, а обставини умисного ухилення боржника від виконання судового рішення протягом літнього періоду, а також невиконання обов`язків боржника у виконавчому провадженні наявні та підтверджені матеріалами справи та наданими доказами.
       Боржником у виконавчому провадженні не вчинено жодної дії для виконання судового рішення на протязі з 11.05.2023 року по час звернення цією скаргою, більш того боржник умисно переховує дитину від стягувача, приховує місце знаходження дитини, його самопочуття, будь яку інформацію про спільну дитину тощо, використовуючи воєнний стан в країні, що безумовно вже завдало малолітній дитині та стягувачу моральної шкоди та психологічних страждань, порушило родинні та сімейні зв`язки дитини та батька. Стягувач вже неодноразово звертався офіційними листами до боржника, а також намагався зв`язатися з боржником та своєю дитиною згідно рішення суду впродовж дії воєнного стану але телефони боржника та дитини відключені, в месенджерах контакти боржника та його сина відсутні, на електронні адреси боржник не відповів ні разу, (копії офіційних листів до боржника додаємо).
Стягувач не надавав дозвіл та не погоджував вивезення дитини за межі України враховуючи, що боржник з 2017 року чинить перешкоди у вихованні дитини та вчиняє домашнє насильство над дитиною та стягувачем. Враховуючи що боржник умисно зазначає що стягувач погодив вивезення дитини, стягувач змушений був нотаріально завірити свою заяву від 02.08.2023 року про відсутність з його боку дозволу на перетин кордону та такого погодження після півтора року переховування дитини боржником у невідомому місці.
Вважає, що після відкриття виконавчого провадження та надходження виконавчого листа державним виконавцем не було вчинено дій для примусового виконання судового рішення, тобто допущено бездіяльність з боку державного виконавця. Державним виконавцем всупереч вимог ЗУ «Про виконавче провадження» не було встановлено адресу боржника, не було призначено ані місце проведення виконавчих дій, ані день та час проведення виконавчих дій, не надано роз`яснень щодо законного проведення виконавчих дій за межами України, також не було своєчасно повідомлено стягувача про прийняту постанову про відкладення проведення виконавчих дій (про яку він дізнався лише 16.08.2023 року після 9 днів його фактичної відпустки в 14 днів).
У Дергачівському відділу ДВС перебуває інше виконавче провадження НОМЕР_4 по справі №619/3051/17 до якого було прийнято додатковий спосіб участі по справі №619/4720/18 тобто виконавчі провадження пов`язані рішенням судів стягувачем та боржником. Згідно з матеріалів виконавчого з провадження НОМЕР_5 боржник 12 та 14 жовтня 2021 року умисно не виконав рішення суду. В зв`язку з чим стягувач звернувся до Дергачівського відділу ДВС для відновлення виконавчого провадження. Стягувачу було відмовлено. Стягувач звернувся до суду. Ухвалою Дергачівського районного суду від 25.11.2021 року було визнано боржника безпідставними, дії державного виконавця неправомірними, було зобов`язано відновити виконавче провадження НОМЕР_4. Виконавче провадження було відновлено постановою від 24.12.2021 року. Боржник оскаржив рішення судді першої інстанції. Постановою Полтавського апеляційного суду від 16.08.2022 року залишено без змін ухвалу Дергачівського районного суду, а скаргу боржника без задоволення. Отже боржник був обізнаний з 25.11.2021 року про рішення суду, а також про відновлене виконавче провадження постановою від 24.12.2021 року.
       З 25.02.2022 року боржник перестав виконувати рішення суду, а вже в березні зв`язок з ним був втрачений. Стягувач неодноразово звертався до поліції щодо розшуку його зниклою дитини з 22.04.2022 року дитина перебуває у розшуку, наразі відкрито кримінальне провадження щодо безвісти зниклої особи його сина № 12022170460000192. Також стягувач неодноразово звертався до Дергачівського відділу ДВС для примусового виконання судового рішення та забезпечення інтересів дитини під час дії воєнного стану. Стягувач самостійно знайшов виконавчий лист у Котелевському районному суді Полтавської області та надіслав Дергачівському відділу ДВС. 17.11.2022 року виконавчий документ надійшов до виконавчої служби. В матеріалах справи є заява боржника від 24.04.2022 року про те що вона переїхала в іншу країну - Німеччину. Стягувач неодноразово звертався до ДПСУ та консульства Німеччини для підтвердження такої інформації але отримав відповідь, що його син не перетинав кордон України, на обліку в Українському консульстві в ФРН ОСОБА_3 не перебуває. В матеріалах виконавчого провадження є дві відповіді по запитам ДПСУ що боржник не перетинала кордон України. Вважає, що фактичного підтвердження перебування боржника та дитини за кордоном не має.
З 25.02.2022 року боржник не вчиняв дій щодо виконання судового рішення, більш того він ухилявся від запитів та викликів державного виконавця у виконавчому провадженні НОМЕР_4.
Після надходження аналогічного листа від боржника від 17.08.2023        року у виконавчому провадженні НОМЕР_4 державний виконавець після призначення місця проведення виконавчих дій безпідставно виніс постанову про відкладення проведення виконавчих дій від 18.08.2023 року, яка скаржником була оскаржена. Потім через 10 днів державний виконавець знову безпідставно постановою від 03.08.2023 року відклав проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_4. Стягувач знову був змушений оскаржити дії державного виконавця. Ухвалами суду було скасовано обидві постанови державного виконавця.
Згідно стану виконавчого провадження НОМЕР_4 на 19.08.2023 року постановою державного виконавця було відкладено проведення виконавчих дій до 14.08.2023 року. Після чого жодних дій державним виконавцем для примусового виконання судового рішення по справі №619/4720/18 не вчинялось.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 21 вересня 2023 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить ухвалу скасувати, новим рішенням скаргу задовольнити в повному обсязі.
Скарга мотивована тим, що судом не було встановлено бездіяльність державного виконавця щодо непризначення місця проведення виконавчих дій. Не досліджено жодного мотивування щодо непризначення проведення виконавчих дій з урахуванням початку відпустки стягувача.
Вказує, що не досліджено, що постанова про відкладення проведення виконавчих дій не має сенсу, оскільки не зрозуміло які призначені виконавчі дії було відкладено, та у якій спосіб таке відкладення проведення виконавчих дій призведе до виконання судового рішення після такого відкладення.
Не досліджено жодного мотивування щодо бездіяльності державного виконавця після 14.08.2023 року коли закінчилося відкладення провадження виконавчий дій.
У відзиві на апеляційну скаргу Дергачівський ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУ Міністерства юстиції просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Відзив мотивовано тим, під час примусового виконання вищезазначеного виконавчого провадження державний виконавець діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначений Законом України «Про виконавче провадження».
Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, розглянула справу за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, які не з`явилися у судове засідання, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її розгляду. 
Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.
       
              Відмовляючи у задоволенні скарги суд перший інстанції зазначив, що під час примусового виконання виконавчого провадження, державний вконавець діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначений Законом України «Про виконавче провадження».
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
За правилами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Відповідно до статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Згідно частин другої, третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (частина перша 26 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до п. 8, 10,11 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2квітня 2012року №512/5 державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та у місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем. У разі виконання боржником рішення виконавець складає акт, що підписується сторонами виконавчого провадження, та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону. Якщо після закінчення виконавчого провадження з виконання рішення про встановлення побачення з дитиною з підстави, передбаченої пунктом 9 статті 39 Закону, до державного виконавця надійшла заява про відновлення виконавчого провадження у зв`язку із перешкоджанням боржником побаченню стягувача з дитиною, державний виконавець виносить постанову про відновлення виконавчого провадження. Постанова про відновлення виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадженням та до суду, який видав виконавчий документ. Після пред`явлення виконавчого документа до виконання державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені статтею 64-1 Закону.
Згідно ч. 1, 2, 5, 6 ст.64-1Закону України "Про виконавче провадження" виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. 
Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та у місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та у місці побачення, визначених державним виконавцем. 
У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.
Встановлено, що на виконанні Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавчий лист №619/4720/18 від 06.07.2021 року, виданий Дергачівським районним судом Харківської області про: визначити ОСОБА_1 додатковий спосіб участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : два тижні влітку, за домовленістю з ОСОБА_4 під час відпустки батька, для спільного з батьком відпочинку та оздоровлення сина.
11.05.2023 року державним виконавцем винесена постанова НОМЕР_3 про відкриття виконавчого провадження та направлена сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення, №6230264477694, №6230264477708.
11.05.2023 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 269,00 грн.
11.05.2023 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 13 400,00 грн.
18.05.2023, 04.07.2023 року державним виконавцем сформовано та направлено вимогу щодо стану рахунків боржника.
02.07.2023 року надійшла заява від стягувача ОСОБА_1 про хід виконання вчинених дій та прийнятих рішень, щодо примусового виконання судового рішення по справі №619/4720/18 з 11.05.2023 року по 02.07.2023 року у НОМЕР_3.
04.07.2023 року державним виконавцем сформовано запити до Державної фіскальної служби про реєстраційні номери облікових карток платників податків та джерела доходів.
04.07.2023 року державним виконавцем сформовано запити до Міністерства внутрішніх справ України про наявність транспортних засобів , що зареєстровані за боржником.
04.07.2023 року сформовано запит до Державної фіскальної служби, щодо наявності у боржника рахунків в банківських установах.
04.07.2023 року сформовано запит до Державної прикордонної служби України, щодо перетину боржником державного кордону України.
11.07.2023 року державним виконавцем направлено відповідь ОСОБА_1 на заяву від 02.07.2023 року про хід виконання НОМЕР_3 та направлено рекомендованою кореспонденцією АТ «УКРПОШТА» №6230264520956 та додатково проінформовано на електронну адресу стягувача.
11.07.2023 року направлено виклик державного виконавця боржнику ОСОБА_6 на 25.07.2023 р., на 12:00 год., для визначення часу та місця побачення стягувача з дитиною. (Рекомендованою кореспонденцією згідно квитанції АТ «УКРПОШТА» №6230264520964).
11.07.2023 року направлено виклик стягувачу ОСОБА_1 , на 25.07.2023 р., на 12:00 год. для визначення часу та місця побачення з дитиною (Рекомендованою кореспонденцією згідно квитанції №6230264520930).
17.07.2023 року до відділу надійшла заява ОСОБА_1 в якій було повідомлено про проведення виконавчих дій в іншому виконавчому провадженню НОМЕР_4.
20.07.2023 року до відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_1 . В якій державного виконавця було повідомлено про щорічну відпустку з 07 серпня по 20 серпня 2023 року.
21.07.2023 року сформовано та направлено запит до Міністерства внутрішніх справ, щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів.
24.07.2023 року, з метою неупередженого, своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду, на електронну адресу боржника ihnatieva.y@gmail.com було направлено вимогу виконавця про надання інформації щодо фактичного місця перебування та реєстрації.
З метою виконання рішення суду на відомі відділу електронні адреси боржника ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 направлено запит про місце знаходження боржника та сина ОСОБА_7 .
24.07.2023 року боржнику державним виконавцем направлено виклик-повідомлення на електронну адресу боржника ІНФОРМАЦІЯ_3 
27.07.2023 року державним виконавцем направлено відповідь на заяву стягувача ОСОБА_1 від 17.07.2023 року. Згідно квитанції УКРПОШТИ №6230264544588.
Згідно з інформацією Генерального консульства України в Гамбурзі, 29.07.2023 року ОСОБА_2 зверталась до установи із заявою щодо продовження строку дії паспорту громадянина України для виїзду за кордон, що свідчить про те, що ОСОБА_2 безперечно перетинала кордон України та виїздила до Німеччини.
Починаючи з 24 лютого 2022 року Російська Федерація здійснює військову агресію проти України, у зв`язку з цим боржник ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_7 покинули територію України, про що свідчить повідомлення яке надійшло від боржника на електронну пошту відділу 24.04.2022 року.
У своїй заяві боржник ОСОБА_2 , повідомляє, що у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України та систематичними жорстокими обстрілами м. Харкова та сусідніх населених пунктів, в тому числі смт. Мала Данилівка, враховуючи постійну загрозу ракетних ударів на усій території України, у зв`язку з реальною загрозою життю і здоров`ю дитини ОСОБА_3 , 2015 р.н., а також відсутністю належного матеріального, побутового забезпечення та неможливістю медичного обслуговування, дитина разом зі мною, за рекомендацією батька - ОСОБА_1 , була евакуйована до Німеччини.
Неодноразово державним виконавцем було направлено електронний запит до Державної прикордонної служби, щодо перетину боржником державного кордону. Згідно відповіді відсутні дані щодо перетину боржником державного кордону.
На адресу боржника АДРЕСА_1 , рекомендованою кореспонденцією неодноразово було направлено виклик державного виконавця, постанови. Однак вся направлена кореспонденція була повернута до відділу у зв`язку з закінченням терміну зберігання.
31.07.2023 року на електронну пошту відділу надійшла заява боржника ОСОБА_8 . У своїй заяві боржник повідомляє, що так як вже повідомлялося нею раніше, у заяві від 24.04.2022 року, НОМЕР_4) у зв`язку зі збройною агресією Російської федерації проти України та постійними хаотичними ракетними та артилерійськими обстрілами усієї території України, рятуючи сина ОСОБА_3 , 2015 р.н., вона була змушена покинути територію України.
Боржник повідомляє, що на даний час разом з сином ОСОБА_7 перебуває у Німеччині (м. Бремен) у статусі біженців, про що надає відповідні документи (а саме посвідченнями на право проживання № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ), тому з`явитися на виклик державного виконавця та бути присутньою при проведенні виконавчих дій, за адресою АДРЕСА_2 , вона не в змозі.
У своїй заяві ОСОБА_2 повідомляє, що не може наражати сина ОСОБА_7 на небезпеку, оскільки в Україні продовжено військовий стан, відбуваються воєнні дії, ворог продовжує завдавати ракетних ударів по всій території держави, тому готова надати можливість для побачення ОСОБА_1 з сином ОСОБА_7 , на території Німеччини.
01.08.2023 року державним виконавцем було повідомлено ОСОБА_1 листом державного виконавця, який направлено на електронну пошту стягувана. Та додатково рекомендованою кореспонденцією на адресу: АДРЕСА_3 , згідно квитанції АТ «УКРПОШТА» №6230264543484.
01.08.2023 року до відділу надійшла додаткова заява ОСОБА_2 від 01.08.2023 року, боржник повідомляє, що на даний час разом з сином ОСОБА_7 перебуває у Німеччині (м. Бремен) у статусі біженців, про що надає відповідні документи (а саме посвідченнями на право проживання № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ), тому бути присутньою при проведенні виконавчих дій за адресою АДРЕСА_2 , вона не в змозі у зв`язку з чим просить відкласти проведення виконавчих дій.
У своїй заяві ОСОБА_2 повідомляє, що не може наражати сина ОСОБА_7 на небезпеку, оскільки в Україні продовжено військовий стан, відбуваються воєнні дії, ворог продовжує завдавати ракетних ударів по всій території держави, тому готова надати можливість для побачення ОСОБА_1 з сином ОСОБА_7 , на території Німеччини.
Отже, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини того, що, при вчиненні виконавчих дій, державний виконавець Шиян О.А. діяла у відповідності до вимог  ст. 64-1 Закону України "Про виконавче провадження".
Згідно ч. 3 ст.451ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку що суд першої інстанції належним чином перевірив фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку.
З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності судового рішення належним чином не підтверджені та спростовуються матеріалами справи, які були належним чином досліджені судом першої інстанції.
Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд апеляційної інстанції , -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 21 вересня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення виготовлено 20 грудня 2023 року.

Головуючий -                                                 В.Б. Яцина.

Судді -                                                                 І.В. Бурлака.

                                                                       Ю.М. Мальований.