ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 750/11909/23                                                           Головуючий у І інстанції - Требух Н.В.,
                                                                                          Суддя-доповідач - Губська Л.В. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  19 грудня 2023 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          Головуючого судді:                                                  Губської Л.В., 
          суддів:                                                                      Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,
          за участі секретаря:                                                  Ольховської М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 07 листопада 2023 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 4 роти УПП в Чернігівській області Меняйло Микити Валерійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 03.08.2023 серії ЕАС № 7451012, а провадження у справі закрити.   
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведено вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначає про порушення порядку розгляду справи та  вказує про недоліки заповнення оскаржуваної постанови.
Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 07 листопада 2023 року адміністративний позов задоволено. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою та просив відкласти розгляд справи, про що надав усне клопотання, однак, інспектором відмовлено в  цьому, що свідчить про протиправність оскаржуваної постанови.
Не погоджуючись з судовим рішенням, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позову. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, підтверджується відеозаписом, у зв`язку з чим і була винесена оскаржувана постанова, отже, вона  є правомірною. 
Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду сторони до суду не прибули, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України, справу розглянуто у письмовому провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що 03.08.2023 відносно ОСОБА_1 інспектором УПП в Чернігівській області Меняйло М.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7451012.
Зі змісту даної постанови вбачається, що позивач 03.08.2023 о 10:59 в м. Чернігові по проспекту Перемоги 96 керував транспортним засобом Skoda НОМЕР_1 та здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 (зупинка заборонена), при цьому не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив пп. «а» п.2.4 ПДР. З врахуванням ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425, 00 грн в межах санкції ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Вказана постанова є предметом цього позову, оскільки позивач вважає її протиправною.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив права позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, отже спірна постанова винесена протиправно.
Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції  з огляду на наступне.
Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України
Відповідно до ст. 252 КАС України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Так, в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та при цьому не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п.п. 2.4 «а» та 8.4 «в» Правил дорожнього руху (далі - ПДР) за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до п. 8.4 «в» ПДР дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, заборонні знаки, котрі запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
Розділом 33 «Дорожні знаки» ПДР, визначено, що дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» ПДР відноситься до заборонних знаків.
Заборонні знаки призначені для організації особливого порядку та режиму руху учасників дорожнього руху або окремих категорій транспортних засобів.
Відповідно до ПДР дорожнім знаком 3.34 «Зупинку заборонено» забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).
Згідно пп. п. 2.4 «а»  ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР, який передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).
Таким чином, позивачем було вчинено одразу декілька адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Отже, відносно позивача винесено постанову серії ЕАС № 7451012 від 03.08.2023 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 425, 00 грн.
В позові ОСОБА_1 як на підставу скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення посилається на факт порушення порядку розгляду справи, що полягав в обмеженні позивача у праві отримувати правову допомогу під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Колегією суддів досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що поліцейський дотримався передбаченої законодавством процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повідомив про суть вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 268 КУпАП ознайомив водія із правами, якими користується особа, стосовно якої проводиться розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності, та жодним чином не перешкоджав водієві у реалізації вказаних прав.
Так, позивач наголошував, що з метою реалізації свого права на правову допомогу ним було заявлено усне клопотання про перенесення розгляду справи та залучення адвоката, яке не було інспектором взято до уваги.
З цього приводу, колегія суддів зауважує, що відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував своє право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, отже подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.
Крім того, згідно чинного законодавства до повноважень та обов`язків поліцейського патрульної поліції не входить надавати юридичний захист та забезпечувати адвокатом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності. Законодавством не визнана обов`язкова участь адвоката чи іншого фахівця у галузі права у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення та реалізація цього права позивачем не пов`язана з обов`язком інспектора відкласти розгляд справи чи терміново викликати фахівця у галузі права.
Поліцейський згідно із законодавством лише ознайомлює особу з її правами, однак, виключно правопорушник вирішує, чи скористається він своїми правами і в який спосіб.
При цьому, з наданого відповідачем відеозапису вбачається, що після ознайомлення позивача з його правами відповідно до ст. 268 КУпАП позивач постійно перебував в транспортному засобі та здійснював телефонні дзвінки, тобто в нього було достатньо часу, щоб скористатися правовою допомогою в телефонному режимі. 
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 258 КУТІАП розгляд справи відбувається на місці вчинення правопорушення, отже поліцейським правомірно було відхиллено клопотання позивача про відкладення розгляду справи.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених ч.ч. 1, 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.
Скорочене провадження у справі про зазначене адміністративне правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.
Серед іншого, колегія суддів звертає увагу, що згідно офіційного сайту Національної асоціації адвокатів України, ОСОБА_1 займався адвокатською діяльністю, що дає підстави вважати про його обізнаність у правових питаннях, що також підтверджується відеозаписом, ретельно переглянутим судом, з якого вбачається, що Манойлик неодноразово робив зауваження інспектору, демонструючи свою обізнаність в галузі права, при цьому вів себе з інспектором зневажливо та зухвало, висловлювався нецензурно, при цьому, почав провокувати працівників поліції з перших секунд початку розгляду справи про адміністративне правопорушення.
При цьому, колегія суддів відхиляє доводи позову відносно незаповнення деяких граф у постанові та заповнення їх помилково, оскільки це не може бути єдиною підставою для скасування винесеної у відношенні ОСОБА_1 постанови, позаяк факт наявності в його діях складу адміністративного правопорушення підтверджується іншими належними доказами.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 25.11.2021 №274/4816/21, окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови, тобто окремі дефекти рішення контролюючого органу, не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своїх повноважень та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення, зокрема порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх, таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог ПДР, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.
Отже, оцінивши у сукупності наявні в матеріалах справи докази, враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не повною мірою досліджені усі обставини справи, зроблені висновки, які не відповідають фактичним обставинам, внаслідок чого помилково скасовано законне рішення суб`єкта владних повноважень.
В свою чергу, відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч.ч.1-3 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
При цьому, частиною четвертою цієї статті установлено, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити.
Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 07 листопада 2023 року - скасувати.
Прийняти постанову, якою у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 4 роти УПП в Чернігівській області Меняйло Микити Валерійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити у повному обсязі.
Постанова набирає законної сили з моменти її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя:                                                                      Л.В. Губська

Судді:                                                                                          О.В. Карпушова

                                                                                                    Є.І. Мєзєнцев