Справа № 359/4595/23                                                                              Суддя в суді першої інст. - Вознюк С.М.
Провадження № 33/824/4096/2023                                                      Суддя-доповідач - Полосенко В.С.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
23 жовтня 2023 року                                                                     м. Київ
 
         Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С. 
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2023 року, якою
            ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
         визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення, у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-
 
В С Т А Н О В И В: 
         Відповідно до постанови судді, 13.05.2023 року о 22 год. 44 хв. в м. Бориспіль Київської області по вул. В. Момота,42 водій ОСОБА_2  керував транспортним засобом марки «AUDI A8L», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота,нечітка вимова, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
         Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2023 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
         
         Не погоджуючись із зазначеною постановою, захисник Малюга В.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
         Мотивуючи свої вимоги, зазначає, що ОСОБА_1 сидів у припаркованому автомобілі, статусу водія не мав, відтак склад адміністративного правопорушення в його діях відсутній.
         Окрім цього, зазначає, що працівники поліції тиснули на ОСОБА_3 , примушували його пройти огляд на визначення стану сп`яніння, на його прохання дочекатися захисника, відмовили, а також не роз`яснили ОСОБА_3 наслідки відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.
Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення  ОСОБА_1 вимог п.2.5. ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в  матеріалах провадження доказами, а саме:
          - протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 443740 від 13 травня 2023 року (а.с. 2);
         - рапотом іспектора Скубенко М. (а.с. 3);
         - поясненнями свідків, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння (а.с. 4, 5);
         - направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння (а.с. 6);
         - актом огляду, яким зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду (а.с. 7);
         - відеозаписо з нагрудної камери поліцейських, на якому зафіксовано викладені у протоколі обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння (а.с. 10).
Зазначені докази, відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність  винуватості ОСОБА_1  у порушенні ним вимог п.2.5. ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
         Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 сидів у припаркованому автомобілі та не мав статусу водія, не заслуговують на увагу, оскільки наявними в матеріалах справи належними та допустимим доказами підтверджено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «AUDI A8L», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота,нечітка вимова, поведінка не відповідає обстановці, а доказів на спростування даного факту до апеляційного суду не надано.
         Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
         За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
         Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
         Матеріалами справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння з використанням технічних засобів, у присутності двох свідків, відтак, його вина у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України сумнівів не викликає.
         Посилання апеляційної скарги на те, що працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду, апеляційний суд вважає непереконливими.
         За таких обставин вважаю, що  висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1ю п. 2.5. ПДР України, не спростовуються доводами апеляційної скарги.
Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1   адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.
 Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  залишити без задоволення,  а постанову судді Бориспільського  міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2023 року щодо ОСОБА_1  - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.   
 
Суддя                                                                                                  В.С. Полосенко