П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/9198/23	
                       Головуючий в 1 інстанції: Скупінська О.В.
Дата і місце ухвалення 21.07.2023р., м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:      Бойка А.В.,
                      суддів:      Федусика А.Г.,
                                        Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 р. у справі №420/9198/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області, Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека)   про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023  року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив визнати протиправними та скасувати постанови відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області про застосування адміністративно-господарських штрафів №332087 від 12.09.2022р., №355239 від 06.02.2023р., та №355240 від 06.02.2023р.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 р. позов задоволено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державною службою України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) подано апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення у справі дійшов помилкового висновку щодо незаконності постанов відповідача, оскільки згідно постанови КМУ від 05.04.2022р. №412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювання техніки в умовах воєнного стану», строк дії  свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки №35-02/4127 від 26.05.2021р., продовжено на період воєнного стану та протягом трьох місяців після його припинення.
Зважаючи на зазначене апелянт просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що суд першої інстанції вірно встановив усі обставини справи та надав їм належну правову оцінку, у зв`язку з чим просив залишити судове рішення без змін.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу DAF 95 XF 380 НОМЕР_1 з напівпричепом FRUEHAUF НОМЕР_2 .
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця 31.03.2021р.
Відповідно до договору позички від 01.08.2022р., належний  позивачу транспортний засіб з напівпричепом передано у користування ОСОБА_2 .
23.08.2022 року посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області на автодорозі Київ - Одеса 452 км + 811 м проведено перевірку належного позивачу транспортного засобу на предмет додержання останнім вимог законодавства про автомобільний транспорт.
За  результатами проведеної перевірки складено акт №339470 від 23.08.2022 року, яким зафіксовано порушення автомобільним перевізником вимог ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме абзацу 14 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт": перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні подільного вантажу.  
12.09.2022р. начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Костянтином Мироновим винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №332087, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушені Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III у вигляді адміністративно-господарського штрафу у сумі 8500 грн.
20.12.2022 року посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області на автодорозі Київ - Одеса 452 км + 811 м проведено наступну перевірку належного позивачу транспортного засобу.
За  результатами проведеної перевірки складено акт №347378 від 20.12.2022 року, яким зафіксовано порушення вимог ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме абзаци 3, 14 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт": перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону, а саме у водія відсутня товарно-транспортна накладна, або інший визначений законом документ на вантаж, а також перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні подільного вантажу.
06.02.2023р. в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Сергієм Золотарьовим винесені постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №355239, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушені Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III у вигляді адміністративно-господарського штрафу у сумі 8500 грн.,  та №355239 якою його визнано винним у порушені Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III у вигляді адміністративно-господарського штрафу у сумі 17 000 грн.
Не погодившись з правомірністю зазначених вище постанов позивач оскаржив їх в судовому порядку.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки термін дії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки завершився 26.05.2022 року, оскаржувані постанови є протиправними та належать скасуванню.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо незаконності оскаржуваних постанов, однак не погоджується з доводами за яких суд дійшов таких висновків, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
До основних завдань Укртрансбезпеки віднесено, зокрема здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.
Відповідно до п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.
Згідно п.7 Положення Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.
Тобто, законодавством чітко передбачено можливість Укртрансбезпеки здійснювати державний нагляд (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, в тому числі шляхом здійснення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 р. № 1567).
При цьому, судова колегія зазначає, що перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, а також відсутність у водія транспортного засобу товарно-транспортної накладної, або іншого визначеного законом документу на вантаж не оспорюється позивачем.
В свою чергу, у даній справі спірним є питання чи є позивач автомобільним перевізником та відповідно суб`єктом відповідальності за встановлене порушення.
У відповідності до ст.1 Закону №2344-III, серед інших, наведені наступні визначення:
- автомобільний перевізник -  фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;
- вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями;
Статтею 33 Закону №2344-III визначено, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.
Згідно з ст. 238 Господарського кодексу України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування, адміністративно-господарські санкції, можуть бути застосовані виключно до суб`єктів господарювання.
Частиною другою статті 55 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Фізична особа може бути суб`єктом господарюванням та, відповідно, може нести адміністративно-господарську відповідальність лише у разі реєстрації її відповідно до закону як суб`єкта підприємницької діяльності.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 31.03.2021р. ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця, отже до нього не можуть бути застосовані адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу передбачені ст. 60 Закону №2344-III.
В свою чергу, відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами передбачена ст. 132-1 КУпАП.
За умови відсутності у позивача статусу автомобільного перевізника та суб`єкта господарювання колегія суддів не вбачає необхідності досліджувати наявність чи відсутність події правопорушення, а також дотримання відповідачем установленої процедури розгляду справи щодо порушення вимог Закону №2344-III.
З урахування вище зазначеного, постанови відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області про застосування адміністративно-господарських штрафів №332087 від 12.09.2022р., №355239 від 06.02.2023р., №355240 від 06.02.2023р. прийняті без додержання вищенаведених норм, а тому є протиправними та належать скасуванню.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Частина 4 цієї статті Кодексу встановлює, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
З огляду на все вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України рішення суду підлягає зміні шляхом зміни його мотивувальної частини та викладення її у редакції даної постанови.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 р. у справі №420/9198/23 колегія суддів залишає без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 р. у справі №420/9198/23 змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції даної постанови суду апеляційної інстанції.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 р. у справі №420/9198/23 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач 		А.В. Бойко	
Судді	  	О.А. Шевчук   А.Г. Федусик