ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2023 р. 	Справа № 520/7173/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Перцової Т.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2023, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., по справі № 520/7173/23
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві ,               Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                       
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивачка) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просила суд :
- визнати протиправним та скасувати рішення відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФ України в місті Києві № 204150003840 від 03.02.2023р;
- зобов`язати ГУ ПФ України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення дострокової пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, періоди роботи з 05.07.1991 по 05.10.1998 у ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.01.2023 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду;
- зобов`язати ГУ ПФ України в Харківській області здійснити призначення пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах з дати звернення із заявою про призначенням пенсії – з 27.01.2023 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що Рішенням відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФ України в місті Києві № 204150003840 від 03.02.2023 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п.п. 1 п. 2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком 1. При цьому у зазначеному рішенні вказано, що загальний страховий стаж складає 19 років 6 місяців 22 дні, пільговий стаж за Списком 1 відсутній, оскільки довідка від 22.09.2014 року № 68/31 не відповідає чинному законодавству, пункту 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 додатку № 5, відсутній перелік атестованих посад згідно наказу № 351, а також згідно даних ЄДР, ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп» припинило свою діяльність. Позивач вважає, що наведене вище рішення відповідача є неправомірним, таким, що не відповідає вимогам законодавства України та порушує її право на пенсійне забезпечення, яке гарантоване Конституцією.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2023 року по справі № 520/7173/23 позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФ України в місті Києві № 204150003840 від 03.02.2023.
Зобов`язано ГУ ПФ України в місті Києві зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення дострокової пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, період роботи з 05.07.1991 по 05.10.1998 у ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.01.2023 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України в м. Києві сплачений судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права, з викладенням в ньому висновків, які не відповідають обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2023 року по справі № 520/7173/22 скасувати, прийняти по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Апеляційна скарга мотивована твердженнями про відсутність у позивачки необхідного пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Уточнююча довідка, яку позивачка надала для підтвердження пільгового стажу роботи не може прийматись пенсійним органом до уваги, оскільки вона не відповідає вимогам законодавства.
Позивач у надісланому до суду письмовому відзиві на апеляційну скаргу просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.01.2023 року звернулась із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Відповідно до положень пункту 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
За принципом екстериторіальності заява позивача розглянута ГУ ПФ України в місті Києві.
Рішенням відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФ України в місті Києві № 204150003840 від 03.02.2023 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п.п. 1 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком 1.
При цьому у вказаному рішенні відповідачем наведені такі підстави його прийняття:
«Відповідно наданих до заяви документів про стаж (ідентифікаційний код, трудова книжка, диплом) загальний страховий стаж складає 19 років 6 місяців 22 дні.
Пільговий стаж за Списком №1 відсутній, оскільки довідка від 22.09.2014 № 68/31 не відповідає чинному законодавству, пункту 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 додатку № 5, відсутній перелік атестованих посад згідно наказу № 351, а також згідно даних ЄДР (єдиний державний реєстр юридичних та фізичних осіб - підприємців та громадянських формувань), ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп» припинило свою діяльність.
У разі ліквідації підприємства, без визначення правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, здійснюється комісіями при головних управліннях Пенсійного фонду України в областях та в м. Києві відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1 (зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105).
Позитивного рішення комісії не надано.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.п.1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком № 1».
Позивачка вважає, що відповідачем протиправно не враховано її пільговий стаж за Списком 1 в розмірі 5 років 3 місяці 28 днів, відтак рішення пенсійного органу є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку з цим подано даний позов.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що ГУ ПФ України в м. Києві протиправно не розглянуто питання про наявність підстав для призначення пенсії позивачці на підставі приписів ч. 2 ст. 114 № 1058-IV зі зниженням пенсійного віку на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (перегляду підлягає рішення суду в частині задоволення позову), колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до підпункту 1 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі – Закон № 1058-IV) право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Як вбачається зі змісту спірного рішення, підставою для його винесення стала, зокрема, відсутність у наданій довідці переліку атестованих посад згідно наказу № 351.
Колегією суддів встановлено, що довідка №68/31 від 22.09.2014 видана ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якій зазначено, що позивачка працювала повний робочий день на ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп» і за період: - з 05.07.91р. (нак.629 від 03.07.91р.) до 05.10.98р. (нак.284 від 01.10.98р.) виконувала роботи по контролю за якістю та виявленню бракованої продукції за професією контролера деталей і приладів в складальному цеху № 1 у виробництві виробів електронної техніки і радіоапаратури, робітники зайняті на дільницях робіт із застосуванням ртуті при виготовленні приладів і виробів, що передбачено списком №1, розділом 13, позицією 1130000а-17531, код КП – 7311.1. Підстава: постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.94р. № 162, атестація робочих місць нак.351 від 12.11.93р.
Довідка також містить підрахунок пільгового стажу за період з 05.07.91р. по 05.10.98р. тривалістю 5 років 3 місяці 28 днів.
Підставою для видачі уточнюючої довідки зазначені: накази, платіжні відомості, картка Т-2.
Додатково у довідці містяться відомості: завод працював ритмічно до 31.12.94. За період неритмічної роботи відпрацьовано робочих днів, з п`ятиденним робочим тижнем: 1995р. – 115 та: з 01.07 до 31.07.95р. 1996р. – 100 та: з 01.04. до 30.04., з 01.07. до 31.07.96р. 1997р. – 88 та: з 01.06 до 30.06.97р. 1998р. – 69 та: з 01.08. до 31.08.98р.
Трудова книжка позивачки також містить запис на арк. 4-5 про роботу ОСОБА_1 на посаді контролера деталей та приборів на ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп».
Так, відповідно до пункту 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Таким чином період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи визначає підприємство шляхом надання оформленої належним чином уточнюючої довідки у відповідності зі Списками, затверджуваними Кабінетом Міністрів України на підставі первинних документів за час роботи особи на відповідному підприємстві.
Необхідність проведення атестації робочого місця для зарахування до пільгового стажу періодів роботи законодавчо передбачена з 21.08.1992 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442.
З вказаного приводу колегія суддів зазначає наступне.
19.02.2020 Велика Палата Верховного Суду розглянула справу № 520/15025/16, в якій аналізувала наслідки відсутності атестації робочих місць в контексті пенсійних прав громадян.
Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного Верховним Судом, зокрема, у постановах від 10.09.2013, 25.11.2014, 17.03.2015 у справах № 21-183а13, № 21-519а14, № 21-585а14 та зазначила, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на зазначене, відсутність у наданій довідці переліку атестованих посад згідно наказу № 351 не може бути обґрунтованою підставою для неврахування довідки №68/31 від 22.09.2014 та незарахування стажу позивачки, підтвердженого такою довідкою до пільгового стажу.
Відповідачем в апеляційній скарзі вказано, що в якості підстави для відмови в зарахуванні стажу позивачки зазначено, що згідно даних ЄДР (єдиний державний реєстр юридичних та фізичних осіб - підприємців та громадянських формувань) ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп» припинило свою діяльність.
В той же час, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців та громадянських формувань, сформованого судом першої інстанції 12.04.2023, ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп» станом на дату винесення рішення судом першої інстанції знаходиться в стані припинення у зв`язку з визнанням його банкрутом, запис про припинення вказаного товариства не внесений. (а.с. 64)
Відтак, колегія суддів відхиляє довід апеляційної скарги про припинення підприємства, яке видало позивачці довідку №68/31 від 22.09.2014, та не бере до уваги як належне обґрунтування спірного рішення № 204150003840 від 03.02.2023 року.
Колегією суддів встановлено, що інших підстав для не зарахування пільгового стажу ОСОБА_1 пенсійним органом у спірному рішенні не зазначено.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено обґрунтованості прийнятого ним рішення про відмову в призначенні пенсії позивачці, оскільки доводи про відсутність підстав для зарахування стажу позивачки за період з 05.07.91 до 05.10.98 до пільгового спростовані зібраними у справі доказами, з огляду на що рішення відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФ України в місті Києві № 204150003840 від 03.02.2023 є протиправним та підлягає скасуванню.
Положеннями ст. 114 Закону № 1058-IV передбачено, що працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Таким чином, прийняття невмотивованого рішення у спірних відносинах не на підставі та не у спосіб, дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом скасування рішення відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФ України в місті Києві № 204150003840 від 03.02.2023.
Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст. 8 Конституції України та ст. 6 КАС України, суд на підставі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Колегія суддів наголошує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Відповідно до пунктів 2, 4 та 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт чи окремі його положення; визнати бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії; визначити інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Колегія суддів зазначає, що у даній справі повноваження стосовно призначення пенсії за віком на пільгових умовах віднесено до компетенції відповідача, що унеможливлює втручання суду в реалізацію останніх.
З огляду на вищенаведені норми права, враховуючи, що невчинення відповідачем відповідних дій призвело до порушення права позивача у спірних правовідносинах, колегія суддів вважає належним способом захисту порушеного права у спірних відносинах зобов`язання ГУ ПФ України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.01.2023 про признаечння пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Згідно з частиною 1 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги з вищезазначених підстав не спростовують висновків суду першої інстанції.      
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2023 по справі № 520/7173/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.Б. Русанова    Т.С. Перцова