УХВАЛА

11 грудня 2023 року 
м. Київ

справа №280/3042/22
адміністративне провадження № К/990/33748/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М.В., Губської О.А., 
перевіривши касаційну скаргу адвоката Рябчинського Дмитра Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 
на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2023 року у справі №280/3042/22 за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Департаменту оперативної служби Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Національної поліції України, Департаменту оперативної служби Національної поліції України, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України від 21 березня 2022 року №404 о/с дск про звільнення зі служби в поліції;
- поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді старшого інспектора 1-го відділу 4-го управління Департаменту оперативної служби Національної поліції України;
- стягнути з Національної поліції України на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 березня 2022 року по день винесення рішення суду.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі:
- визнано протиправним та скасовано наказ Національної поліції України від 21 березня 2022 року № 404 о/с дск про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 ; 
- поновлено позивача на службі в Національній поліції України, на посаді старшого інспектора 1-го відділу 4-го управління Департаменту оперативної служби Національної поліції України з 22 березня 2022 року;
- стягнуто з Національної поліції України на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 22 березня 2022 року до 10 серпня 2022 року у розмірі: 39569 грн 42 коп. 
Рішення в частині поновлення позивача на службі в поліції та стягнення на користь позивача грошового забезпечення в межах суми стягнення за місяць допущено до негайного виконання.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2023 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року у справі № 280/3042/22 скасовано та ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.
Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, скаржник звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду.
Ухвалами Верховного Суду від 04 травня 2023 року, від 12 червня 2023 року, 27 липня 2023 року, від 31 серпня 2023 року касаційну скаргу адвоката Рябчинського Дмитра Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , повернуто скаржнику у зв`язку із відсутністю підстав касаційного оскарження.
09 жовтня 2023 року касаційна скарга представника позивача повторно надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 26 жовтня 2023 року касаційну скаргу адвоката Рябчинського Дмитра Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишено без руху надавши позивачу строк тривалістю десять днів з моменту отримання даної ухвали, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та надати відповідні докази на обґрунтування вказаної заяви.
Копію вказаної ухвали представник позивача отримав 03 листопада 2023 року.
20 листопада 2023 року від адвоката Рябчинського Дмитра Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження.
В обгрунтування скаржник зазначає, що повний текст оскаржуваної постанови виготовлено 14 березня 2023 року, та оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 17 березня 2023 року. Первісну касаційну скаргу позивачем подано 13 квітня 2023 року. Ухвалою Верховного Суду від 04 травня 2023 вперше подану касаційну скаргу було повернуто скаржнику. Вказану ухвалу позивачем отримано 09 травня 2023 року (представник отримав 09 травня 2023 року).
18 травня 2023 року представник позивача  повторно подав касаційну скаргу до Верховного Суду. Однак, ухвалою Верховного Суду від 12 червня 2023 року повторно подану касаційну скаргу повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, яку отримано останнім 20 червня 2023 року. 17 липня 2023 року представник позивача повторно подав касаційну скаргу до Верховного Суду. Ухвалою Верховного Суду від 27 липня 2023 року касаційну скаргу повернуто скаржнику. Представником позивача копію вказаної ухвали отримано 03 серпня 2023 року, та 17 серпня 2023 року повторно подано касаційну скаргу. Ухвалою Верховного Суду від 31 серпня 2023 року касаційну скаргу адвоката Рябчинського Дмитра Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 знову повернуто скаржнику, яку останнім отримано 08 вересня 2023 року. При цьому, із повторною скаргою скаржник звернувся лише 05 жовтня 2023 року.
Скаржник звертає увагу, що первісну касаційну скаргу подано у межах строку на касаційне оскарження. Повторно подані касаційні скарги без надмірного зволікання. При цьому, під час останнього звернення виникла затримка із поданням касаційної скарги, яка відбулась із причин, які не залежать від позивача.
Так договором про надання правничої допомоги передбачено надання послуг на підставі усного чи письмового завдання. Оскільки позивач проходить військову службу, то зміг узгодити наступне подання у телефонному режимі лише у жовтні.
Однак, відповідно до пункту 6 частини п`ятої  статті 44 КАС України  учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених  КАС  України  процесуальних обов`язків.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Разом з тим, Суд зазначає, що невиконання позивачем або його представником вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
У контексті наведеного, зважаючи на приписи вказаних правових норм законодавства, невиконання представником позивача вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Посилання представника позивача на те, що він був позбавлений можливості звернутися до суду з повторною касаційною скаргою у розумний строк у зв`язку з проходженням позивачем військової служби у період з серпня по кінець вересня не обгрунтоване належним чином.
Крім того, виходячи з прав Адвокатського об`єднання «Легес», визначених у пункті 3.1.5 Договору про надання правничої (правової) допомоги від 29 березня 2022 року, та виданого адвокатом Рябчинським Д.А. ордеру серії АР №1136847 від 17 серпня 2023 року повноваження адвоката не обмежуються. Своєю чергою, згідно з наданим договором Адвокатське об`єднання зобов`язане надавати клієнту послуги належної якості та в оптимально необхідний строк в межах даного договору; використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного представництва інтересів клієнта, дотримуючись чинного законодавства (підпункти 3.2.1, 3.2.4 пункту 3.2 Договору), що свідчить про обов`язок адвоката надавати правничу допомогу позивачу в межах цього договору, дотримуючись вимог процесуального законодавства, в тому числі і щодо дотримання строків звернення з касаційними скаргами.  
Так позивачем не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до суду з повторною касаційною скаргою протягом вказаного строку, а вказані представником позивача обставини не є достатніми для висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду із касаційною скаргою.
Суд уважає такі доводи позивача необґрунтованими, оскільки саме лише зазначення обставини про проходження військової служби не є достатнім доводом щодо об`єктивної неможливості звернення до суду у встановлений законом строк. 
Також є необгрунтованим посилання щодо неможливості подання повторної касаційної скарги самостійно представником без погодження з позивачем, оскільки попередні касаційні скарги подані саме адвокатом, та з вказаного не свідчить про неможливість самостійного подання скарги представником.
Ураховуючи зазначене, зважаючи на те, що з моменту прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції  до моменту подання касаційної скарги пройшло сім місяців, у зв`язку із  неподанням обгрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, та у силу положень пункту 4 частини 1 статті 333 КАС України, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
Відповідно до пункту 4 частини першої  статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
З огляду на викладене, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтями  329, 333,  355,  359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви адвоката Рябчинського Дмитра Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2023 року у справі №280/3042/22.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою адвоката Рябчинського Дмитра Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2023 року у справі №280/3042/22 за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Департаменту оперативної служби Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                      В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                          М. В. Білак

                                                                                                                  О. А. Губська