ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 листопада 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/21101/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Шлай А.В.,     
розглянувши письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року   (головуючий суддя: Кадникова Г.В.) по адміністративній справі № 160/21101/22, розглянутої у порядку спрощеного позовного провадження,
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач    ОСОБА_1 29.12.2022 року звернулася до суду з позовом до відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – ГУ ПФУ в Донецькій області), Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області (далі – ГУ ПФУ в Житомирській області), в якому просить 
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Житомирській області  № 046050014120 від 08.12.2022 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ; 
- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу по списку № 1 розділ 1 підрозділ1 позиція 1.1.г- затверджена Постановою КМУ від 16.01.2003 року № 36, період роботи з 06.09.2006 року по 24.04.2010 року та з 05.07.2010 року по 01.08.2016 року на посаді нормувальника гірничого дільничого, зайнятого на підземних роботах 50% і більше робочого часу на рік в ВП шахта Центральна ДП Мирноградвугілля та до страхового стажу період роботи: з 10.01.1995 року по 19.12.1995р. на посаді нормувальника в ТОВ Вугіллясервіс; з 20.12.1995 року по 30.05.1996 рік на посаді експерта валютного відділу КБ Приватбанк; з 04.08.1997 року по 01.12.2003рік на посаді старшого касира ДП Селідоввугілля; 
- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до заяви від 03.12.2022 року, згідно з п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХII, в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» під 02.03.2015 №213-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року.
Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачами її прав та інтересів на призначення пенсії на пільгових умовах по списку №1. 
У відзивах на позов відповідачі ГУ ПФУ в Донецькій області, ГУ ПФУ в Житомирській області просять відмовити в задоволенні позовних вимог в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 у зв`язку з недосягненням позивачем пенсійного віку на дату звернення із відповідною заявою до пенсійного органу, та відсутністю необхідного пільгового стажу.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року    позов задоволено частково, визнане протиправним та скасоване рішення ГУ ПФУ в Житомирській області  № 046050014120 від 08.12.2022 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;
зобов`язано ГУ ПФУ у Донецькій області зарахувати позивачу до пільгового стажу по списку №1 періоди роботи з 06.09.2006 року по 24.04.2010 року, з 05.07.2010 року по 01.08.2016 року на посаді нормувальника гірничого дільничого, зайнятого на підземних роботах 50% і більше робочого часу на рік в ВП шахта Центральна ДП Мирноградвугілля та до страхового стажу періоди роботи з 10.01.1995 року по 19.12.1995 року на посаді нормувальника в ТОВ Вугіллясервіс, з 20.12.1995 року по 30.05.1996 року на посаді експерта валютного відділу КБ Приватбанк, з 04.08.1997 року по 01.12.2003 року на посаді старшого касира ДП Селідоввугілля; 
зобов`язано ГУ ПФУ у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву від 03.12.2022 року ОСОБА_1 про призначення пільгової пенсії за віком, з урахуванням висновків суду. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
На користь позивача солідарно за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області , та ГУ ПФУ в Житомирській області стягнутий судовий збір в сумі 496, 20 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем ГУ ПФУ в  Донецькій області подана апеляційна скарга, в якій апелянт просить рішення скасувати з підстав порушення судом норм матеріального права, в задоволенні позову відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу від позивача, та  ГУ ПФУ в Житомирській області до суду апеляційної інстанції не надійшли.
Справа судом апеляційної інстанції  розглянута  в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1  ст. 311 КАС України  у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
У відповідності до  ст. 308 КАС України  справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працювала на різних посадах, в тому числі на посадах з шкідливими і важкими умовами праці, 03.12.2022 року звернулася до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 по досягненню пенсійного віку.
Згідно приписів постанови ПФУ від 25.11.2002 року №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в порядку екстериторіальності заява позивача розглянута ГУ ПФУ в Житомирській області, рішенням якого №046050014120 від 08.12.2022 року  позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 через недосягнення нею пенсійного віку 50 років, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки страховий стаж особи становить 21 рік 09 місяців 16 днів, пільговий стаж відсутній.  Повідомлено, що до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності відповідно до трудової книжки від 10.01.1995 року НОМЕР_1 , оскільки не можливо прослідкувати зв`язок прізвища « ОСОБА_2 ». До пільгового стажу не зараховано періоди згідно довідки № 202 від 02.12.2022 року, оскільки зазначено зайнятість на підземних роботах 50%. Довідка про ритмічність підприємства відсутня.
Відмову пенсійних органів у призначенні пільгової пенсії позивач оскаржила до суду.
Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного. 
Приписами ч. 2 ст. 19, 46  Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; кожен громадянин України має право на соціальний захист, що, крім іншого, включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати праце-здатності. 
Відповідно до п. 2 Розділу XV Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі  Закон №1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМ України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абз.1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-Х11(далі Закон №1788-Х11).У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.
Згідно з п. «б» ст. 13 Закону №1788-Х11 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМ України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
При цьому, згідно з п. «б» ст.13 Закону №1788-Х11 (у редакції після прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІІ, набрання чинності з 01.04.2015 року) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМ України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Тобто, Законом України від 02.03.2015 року №213-VIII раніше передбачений п. «б» ст. 13 Закону №1788-Х11 віковий ценз для жінок збільшено із одночасним запровадженням правила поетапного збільшення показника вікового цензу, за яким жінки 1975 року народження і старші, набували право на пенсію по досягненню 55 років.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII (далі Закон №2148) ,який набрав чинності 11.10.2017 року, доповнено зокрема, ч.1 ст.114 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV(далі Закон №1058-IV), згідно якої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМ України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч.2, 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у ч.4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 Закону№1058-IV. 
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV (у редакції Закону  №2148-VIII) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день  на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМ України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у  жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.  
До досягнення віку, встановленого абз.1 цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними   50 років 
Таким чином, з 01.10.2017 року правила призначення пенсій за Списком №2 почали регламентувались одночасно двома законами, а саме: п. «б» ст. 13 Закону №1788-Х11 » у редакції Закону №213-VIII,  та ч. 2 ст. 114  Закону №1058-IV  у редакції Закону   №2148-VIII.
Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), ст. 13, ч.2 ст.14, п.«б» - «г» ст. 54 Закону №1788-Х11 у редакції Закону №213-VIII, які втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Відповідно до п. 3 резолютивної частини вказаного рішення застосуванню підлягають ст. 13,ч .2 ст. 14, пункти «б» - «г» ст. 54 Закону №1788-Х11 в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1.04.2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМ України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах». 
Частиною 2 ст. 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. 
Таким чином, ст.13 Закону №1788-Х11 зі змінами, внесеними Законом  №213-VІІІ, втратила чинність з 23.01.2020 року.
Отже, у спірних правовідносинах застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.
Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 року у зразковій справі №360/3611/20.
Відповідно до ч. 1 ст. 1,62  Закону України від 05.11.1991 за № 1788-XIІ  «Про пенсійне забезпечення»(далі Закон № 1788-XIІ), громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.  
Відповідно до ст.62 Закону  №1788-XII постановою КМУ від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
З матеріалів справи вбачається, що Пенсійним фондом не зараховано до трудового стажу періоди трудової діяльності позивача, указані в трудовій книжі НОМЕР_1 від 10.01.1995 року, де, в тому числі, зазначено, що позивач працювала повний робочий день на підземних роботах з 06.09.2006 року по 24.04.2010 року та з 05.07.2010 року по 01.08.2016 року на посаді нормувальника гірничого дільничого, зайнятого на підземних роботах 50% і більше робочого часу на рік в ВП Шахта Центральна ДП Мирноградвугілля та нею виконувались гірничі роботи на виробництві, ведення гірничих та інших робіт по видобудку вугілля, передбачені Списком №1 на підставі розділу 1 підрозділу 1 код. КП 1.1г Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2004 року №36, та  у Довідці № 202 від 02.12.2022 року ВП «Шахта Центральна» ДП «Мирноградвугілля» про підтвердження наявного пільгового трудового стажу.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про належність позивачці трудової книжки від 10.01.1995 року НОМЕР_1 , підтвердженої інформацією на титульній сторінці трудової книжки щодо зміни нею прізвища через реєстрацію  та розірвання шлюбу з різними особами.
При цьому суд взяв до уваги приписи Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (надалі - Інструкція №58), затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 №5, згідно п.2.11 якої відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки, та при розгляді справи застосував правові висновки Верховного Суду по справі № 677/277/17. від 06.02.2018 року з подібними правовідосинами, де вказано, що   відповідно до постанови КМ України від 27.04.1993 року "Про трудові книжки працівників" №301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, за порушення встановленого порядку ,в тому числі, ведення,   трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність, а тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права. 
Суд першої інстанції, здійснивши аналіз доказів у справі, дійшов вірного висновку, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, а тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням. 
Матеріали справи свідчать, що із заявою про призначення пільгової пенсії за віком за списком №1 позивачка до ГУ ПФУ в Донецькій області звернулася 03.12.2022 року після набрання рішенням Конституційного Суду України законної сили, на цей день досягла віку 45 років, на день звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пільгової пенсії трудовий стаж позивачки визначений органом пенсійного фонду без врахування даних про її   стаж за трудовою книжкою від 10.01.1995 року НОМЕР_2 , та довідки № 202 від 02.12.2022 року ,  в той час як за зазначеними документами робота на пільгових умовах за Списком № 1 позивачки складає більше 9 років, що достатньо для призначення їй пільгової пенсії за віком за Списком № 1. 
В силу викладеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачка має право на призначення пільгової пенсії за віком за Списком №1 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону №1788-Х11 з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1 -р/2020 від 23.01.2020 року, з дня звернення за пенсією – 03.12.2022 року, та правомірно скасував оскаржуване рішення   ГУ ПФУ в Житомирській області  № 046050014120 від 08.12.2022 року.
Разом з тим ГУ ПФУ в Житомирській області як структурний підрозділ органу, що мав розглянути заяву позивачки про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності  відповідно до п. 4.2. Порядку №22-1, рішення якого про відмову в призначенні пільгової пенсії оскаржила позивачка.
Викладене свідчить, що відповідно до приписів Порядку №22-1 у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області , та ГУ ПФУ в Донецькій області відсутні повноваження щодо розгляду заяви позивачки про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, та зарахування до пільгового стажу по списку №1 та  страхового стажу відповідних періодів роботи згідно записів в трудовій книжці від 10.01.1995 року НОМЕР_1 .
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з метою захисту прав позивачки необхідно зобов`язати ГУ ПФУ в Житомирській області повторно розглянути заяву позивачки щодо призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 03.12.2022 року на підставі п. «б» ст. 13 Закону №1788-Х11 в редакції, яка діяла до ухвалення Закону № 213-VІІІ, з урахуванням   Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року,трудового стажу, зазначеного в трудовій книжці ОСОБА_1 від 10.01.1995 року НОМЕР_1 , та довідці   № 202 від 02.12.2022 року ВП «Шахта Центральна» ДП «Мирноградвугілля».  
На підставі ст.139 КАС України на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Житомирській області стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 496,20 грн.
Оскільки судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, це є підставою для скасування судового рішення, та часткового задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року по адміністративній справі № 160/21101/22 -  скасувати та прийняти постанову.
Адміністративний позов ОСОБА_1  - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 046050014120 від 08.12.2022 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області   повторно розглянути заяву ОСОБА_1  про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 з 03 грудня 2022 року на підставі п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, та з урахуванням   трудового стажу, зазначеного в трудовій книжці ОСОБА_1  від 10.01.1995 року БТ-11 №7042400, та Довідці № 202 від 02.12.2022 року ВП «Шахта Центральна» ДП «Мирноградвугілля».
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань  Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області  на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 496,20 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та касаційному оскарженню не підлягає згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України.   

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай