ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 листопада 2023 року 	м. Дніпро	справа № 2-а-2684/11 (6-а/405/3/22)	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області
на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 серпня 2023 року (головуючий суддя Шевченко І.М.) 
за заявою  ОСОБА_1 , поданою в порядку ст. 383 КАС України
у справі №2-а-2684/11 (6-а/405/3/22)
за позовом  ОСОБА_1 
до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області
про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання протиправним рішення, вчиненого суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду, поданою в порядку ст. 383 КАС України, в якій просив суд визнати протиправною і скасувати постанову Кропивницького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Кіровоградській області від 21.08.2020 №1101/90116/90116/82 «Про призначення доплати», винести окрему ухвалу в порядку ст. 249 КАС України.
Вимоги заявника обґрунтовані тим, що постановою Верховного Суду України у справі №2а-2684/11/1111 від 11.12.2019 позов ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Бездіяльність Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді по перерахунку йому щомісячних страхових виплату зв`язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати у період з 01.12.2010 по 01.01.2015 визнано протиправною та зобов`язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді виплатити йому недонараховані з 01.12.2010  по 01.01.2015, у зв`язку із підвищенням мінімальної заробітної плати, щомісячні страхові суми, відкориговані у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці». 
05 лютого 2020 року на виконання зазначеного вище судового рішення ОСОБА_1 видано виконавчий лист. 
Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 16.10.2020 замінено сторону виконавчого провадження боржника - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Кіровограді його правонаступником – Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Кіровоградській області. 28.01.2021 державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №64235760 у зв`язку з виконанням рішення до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження згідно копії постанови Фонду соціального страхування України від 21.08.2020 року № 1101/90116/82. Зазначив, що постановою Фонду соціального страхування України від 21.08.2020 № 1101/90116/82 на виконання постанови суду йому призначено доплату в розмірі 0 грн. За таких обставин, вважає вказану постанову протиправною та просить її скасувати, оскільки постанова Верховного суду України фактично лишилася не виконаною.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 серпня 2023 заяву, подану в порядку ст. 383 КАС України, задоволено частково.
Визнано протиправною і скасовано постанову Кропивницького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області від 21.08.2020 року № 1101/90116/90116/82 «Про призначення доплати».
Суд виходив з того, що зміст розрахунку Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Кіровоградській області свідчить про те, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Кіровоградській області не врахувало висновків рішень судів, лишаючи їх фактично не виконаними. Отже, дії відповідача суперечать ст.129-1 Конституції України. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до висновку про протиправність дій Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Кіровоградській області при винесенні постанови №1101/90116/90116/82 від 21.08.2020.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 22.08.2023, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норма процесуального права, не правильне застосування норм матеріального та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення, яким залишити заяву ОСОБА_1 без задоволення. Скаржник зазначає, що при винесенні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не дослідив належним чином тих обставин, що Кропивницьким відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області при винесенні постанови від 21.08.2020 №1101/90116/90116/82 «Про призначення доплати» ОСОБА_1 на виконання постанови Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №2а-2684/11/1111 здійснено Розрахунок щомісячної страхової виплати та враховано дві самостійні та незалежні підстави для здійснення перерахунку сум щомісячних страхових виплат, у разі підвищення розміру мінімальної заробітної плати, у порядку визначеному законодавством і у разі зростання у попередньому календарному році середньої плати в галузях національної економіки. Скаржник зазначив, що позивач вже звертався до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України, за результатами розгляду якої йому було відмовлено. Крім того, та на думку скаржника, постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції фактично наново розглянув справу.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що постанова боржника «Про призначення доплати» в розмірі 0 грн жодним чином не відповідає резолютивній частині постанови Верховного Суду від 11.12.2019, відповідно до якого зобов`язано «виплатити позивачу не донараховані з 01.12.2010 по 01.01.2015, у зв`язку із підвищенням мінімальної заробітної плати, щомісячні страхові суми, відкориговані у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».», що свідчить про правомірність висновку суду першої інстанції  про наявність підстав для скасування постанови від 21.08.2020 №1101/90116/90116/82 «Про призначення доплати»  в розмірі 0 грн ОСОБА_1 . Крім того позивач зазначив, що при попередньому зверненні до суду із заявою поданою в порядку ст.. 383 КАС України, йому було відмолено з підстав того, що на момент звернення із такою заявою виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-а-2684/11 було закрите. Проте станом на момент повторного подання заяви, в порядку ст. 383 КАС України, вказане виконавче провадження відновлено. Позивач також наголосив на тому, що заява на підставі статті 383 КАС України не є самостійним предметом спору, а є належним зверненням за судовим контролем за виконанням судового рішення, яка розглядається не в межах окремого судового провадження, а в межах судового контролю за виконанням судового рішення в провадженні справи №2-а-2684/11. Вказане також підтверджується висновком суду у справі №340/137/22, відповідно до якого позовна вимога ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови від 21.08.2020 №1101/90116/90116/82 пов`язана з виконанням постанови Верховного Суду у справі №2-а-2684/11, тому такі вимоги не можуть становити самостійний предмет спору в адміністративній справі. 
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до  ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з ч. 2  ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до приписів ч.1 ст.370 України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до приписів статті 13 Закону України  «Про судоустрій і статус суддів»  від 02.06.2016 № 1402-VIII судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Конституційний Суд України в рішенні від 26.06.2013 у справі №1-7/2013 звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.
Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції», пункт 68).
Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого  статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Отже, судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, постановою Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №2а-2684/11/1111 (адміністративне провадження №К/9901/10501/18):
- визнано протиправною бездіяльність Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді по перерахунку ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат у зв`язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати у період з 01.12.2010 по 01.01.2015;
- зобов`язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді виплатити позивачу недонараховані з 01.12.2010 по 01.01.2015, у зв`язку із підвищенням мінімальної заробітної плати, щомісячні страхові суми, відкориговані у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».
На виконання вказаного рішення суду Ленінським районним судом м. Кіровограда 05.02.2020 видано виконавчий лист №2-а-2684/11(2-а/405/364/15).
Постановою державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Каребіна Ігоря Геннадійовича від 25.01.2021 відкрито виконавче провадження №64235760 із виконання виконавчого листа №2-а-2684/11(2-а/405/364/15), виданого 05.02.2020 Ленінським районним судом м.  Кіровограда щодо зобов`язання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді виплатити позивачу недораховані з 01.12.2010 по 01.01.2015, у зв`язку із підвищенням мінімальної заробітної плати, щомісячні страхові суми, відкориговані у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».
Боржник у виконавчому провадженні звернувся до відповідача із заявою про закінчення виконавчого провадження від 25.10.2022. Підставою для закінчення виконавчого провадження боржник вказав чинність постанови Кропивницького відділення УВДФСС України у Кіровоградській області від 21.08.2020 №1101/90116/90116/82, якою призначено доплату страхової виплати «щомісячні страхові виплати в разі стійкої втрати працездатності (вид 410)» потерпілому ОСОБА_1 номер справи 90116, номер випадку 90116 суму в розмірі 0,00 грн. за період з 01.12.2010 по 01.01.2015.
В.о. заступника начальника Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Пісною В.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 64235760 від 27.10.2022 з підстав чинності постанови Кропивницького відділення УВДФСС України у Кіровоградській області від 21.08.2020 №1101/90116/90116/82.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.11.2022 у справі №340/5083/22, яке набрало законної сили 24.01.2023, визнано протиправною і скасовано постанову в.о. заступника начальника Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Пісної Валентини Сергіївни про закінчення виконавчого провадження №64235760 від 27.10.2022.
02.02.2023 виконавче провадження №64235760 за виконавчим листом №2-а-2684/11 (2-а/405/364/15), який виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда 05.02.2020 відновлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Досліджуючи правомірність рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання постанови Верховного Суду від 11.12.2019, суд першої інстанції правильно виходив з такого. 
У пункті 50 постанови від 11.12.2019 Верховним Судом вказано, що відповідач всупереч прямої вказівки пункту 3 частини першої статті 29 Закону №1105-ХIV не проводив позивачу перерахунок сум призначених йому щомісячних страхових виплат, у зв`язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати, що вказує на допущену ним протиправну бездіяльність.
У пункті 51 постанови суду зазначено, що Верховний Суд погоджується з тим, що відповідач ухилився від встановленого законом обов`язку провести позивачу спірний перерахунок щомісячних страхових виплат, чим порушив право позивача на соціальний захист.
Так, протягом періоду з 01.12.2010 по 01.01.2015 мінімальна заробітна плата 12 раз змінювалась шляхом збільшення її розміру, та як наслідок повинна була бути змінена у бік збільшення і страхова виплата, що в об`єктивній дійсності мало б призвести до збільшення суми страхової виплати.
Резолютивною частиною постанови Верховного Суду від 11.12.2019 є зобов`язання боржника виплатити позивачу недонараховані з 01.12.2010 по 01.01.2015, у зв`язку із підвищенням мінімальної заробітної плати, щомісячні страхові суми, відкориговані у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».
Отже, сума страхових платежів мала б збільшиться, що повинно було б пропорційно призвести до наявності недонарахованої суми щомісячних страхованих сум, про що безпосередньо вказано у резолютивній частині рішенні Верховного Суду від 11.12.2019.
Більш того, Верховний Суд у своїй постанові від 11.12.2019 констатував наявність недонарахованих сум страхових виплат та зобов`язав виплатити такі суми, що, як свідчать матеріали справи, зроблено не було.
У пункті 44 постанови від 11.12.2019 Верховний Суд вказав, що відповідач у період до 01.01.2015 був зобов`язаний у разі підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством провадити перерахування сум щомісячних страхових виплат, що прямо передбачалось у пункті 3 частини першої статті 29 Закону №1105-ХIV.
Дослідивши зміст постанови боржника від 21.08.2020, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що вказана постанова не містить жодної інформації про проведення перерахунку суми страхової виплати із застосуванням збільшеної суми мінімальної заробітної плати, яка, як вже встановлено судом, за цей період збільшувалась 12 разів, отже не є свідченням виконання постанови Верховного Суду від 11.12.2019. 
Визначення суми належних позивачеві коштів за розрахунком Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Кіровоградській області в розмірі 0 грн. суперечить прямій нормі пункту 3 частини першої статті 29 Закону №1105-XIV і не відповідає висновкам Верховного Суду в постанові від 11.12.2019.
За встановлених у справі обставин суд апеляційної  погоджується з судом першої інстанції, що постанова Кропивницького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області від 21.08.2020 №1101/90116/90116/86, прийнята на виконання постанови Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №2а-2684/11/1111, є протиправною, оскільки у такий спосіб відповідач фактично ухилився від встановленого законом обов`язку провести позивачу спірний перерахунок щомісячних страхових виплат, чим порушив право позивача на соціальний захист.
Щодо твердження скаржника про розгляд судом першої інстанції справи по суті спору при скасуванні постанови Кропивницького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області від 21.08.2020 №1101/90116/90116/86, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке. 
Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 звертався до суду із позовом про визнання протиправною та скасування постанови Кропивницького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області від 21.08.2020 №1101/90116/90116/86 у справі №340/137/22. Однак, судами першої та апеляційної інстанції у справі №340/137/22 зроблено висновок, що оскаржені дії (бездіяльність) відповідача пов`язані з виконанням судового рішення і не є самостійним предметом спору. У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі №340/137/22 та роз`яснено, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні за новим позовом розглядатися не можуть.
Відтак, дослідження правомірності постанови Кропивницького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області від 21.08.2020 року №1101/90116/90116/86, яка прийнята на виконання постанови Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №2а-2684/11/1111, за заявою особи-позивача в порядку ст. 383 КАС України, у повній мірі відповідає положенням чинного процесуального законодавства України та спрямоване на забезпечення судового захисту прав позивача на стадії виконання судового рішення.
Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції повно дослідив обставини, які мають значення для вирішення питання, ухвалив законне та обґрунтоване  рішення.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування ухвали  відсутні.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.  
Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 серпня 2023 року у справі №2-а-2684/11 (6-а/405/3/22) залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко