ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" жовтня 2023 р.                                                              Справа №907/850/22

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
Головуючого (судді-доповідача)                                        Якімець Г.Г.,
Суддів:                                                                      Бойко С.М.,                                                                                                                        Бонк Т.Б.,
за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:
від позивача – не з`явився
від відповідача (скаржника) – Ліуш Б.Б. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи EasyCon)

розглянувши апеляційну скаргу  Головного управління ДПС України у Закарпатській області, вих.№5102/5/07-16-13-03-03 від 03 липня 2023 року
на додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 14 червня 2023 року (підписане 14.06.2023), суддя Андрейчук Л.В.
у справі №907/850/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Бейс Інвест”, м. Ужгород, Закарпатська область
до відповідача Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Закарпатській області, м. Ужгород, Закарпатська область
про припинення податкової застави
          
в с т а н о в и в :
          В провадженні Господарського суду Закарпатської області перебувала справа №907/850/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Бейс Інвест” до Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Закарпатській області.
          Рішенням Господарського суду Закарпатської області 30 січня 2023 року позовні вимоги задоволено повністю.
          Постановою Західного апеляційного господарського суду від 11 травня 2023 року у справі №907/850/22 рішення Господарського суду Закарпатської області від 30 січня 2023 року залишено без змін.
          Постановою Верховного Суду від 09 серпня 2023 року у справі №907/850/22 касаційне провадження за касаційною скаргою Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Закарпатській області на постанову Західного апеляційного господарського суду від 11 травня 2023 року та рішення Господарського суду Закарпатської області від 30 січня 2023 року, відкрите з підстави, передбаченої п. 3 ч. 2  ст. 287 ГПК України, закрито.
          На адресу Господарського суду Закарпатської області надійшла заява представника позивача від 06 лютого 2023 року (вх.№ 02.3.1-02/834/23)  про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.
          Додатковим рішенням Господарського суду Закарпатської області від 14 червня 2023 року у справі №907/850/22 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю “Бейс Інвест” від 06 лютого 2023 року (вх.№ 02.3.1-02/834/23)  про ухвалення додаткового рішення  задоволено частково. Стягнуто з Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Закарпатській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЙС ІНВЕСТ"  3 750,00  грн. витрат за надання правничої допомоги. В задоволенні решти вимог відмовлено.
          Додаткове рішення суду в частині стягнення витрат мотивоване тим, що заявником здійснено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500,00 грн., що підтверджується рахунком №002585 від 13 грудня 2022 року, актом виконаних робіт №002585 від 13 грудня 2022 року, відповідним платіжним дорученням, а також описом виконаних робіт (наданих послуг), при цьому, місцевий господарський суд, за наслідками з`ясування фактичних обставин справи, дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, оскільки не узгоджується з обсягом робіт, які адвокату необхідно було виконати для підготовки позовної заяви по справі №907/850/22, беручи до уваги дотримання позивачем порядку та строків звернення з заявою про розподіл судових витрат після ухвалення рішення, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача,  що є підставою для ухвалення додаткового рішення по справі про стягнення з відповідача судових витрат в розмірі 3 750,00 грн. за надання правничої допомоги.
          Не погоджуючись з додатковим рішенням місцевого господарського суду, відповідач – Головне управління ДПС України у Закарпатській області звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 14 червня 2023 року у справі №907/850/22 у частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Бейс Інвест” про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Бейс Інвест” про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повністю. Зокрема, зазначає, Головне управління ДПС України у Закарпатській області є бюджетною установою, яка фінансується з Державного бюджету України, що зумовлює неспівмірність покладення на бюджетний орган всього тягаря витрат на правничу допомогу, що може собі дозволити суб`єкт господарювання, а отже, фінансовий стан сторін є неспівмірним. Скаржник вважає, що про незначну складність даної справи свідчить той  факт, що в позовній заяві нормативне обґрунтування позиції позивача викладене виключно шляхом копіювання тексту судових рішень, як судової практики, сформованої з вказаних обставин у справі. При цьому, зазначає, що беручи до уваги обставини справи, предмет та розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, підготовка такої для адвоката не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, побудови власної юридичної позиції з огляду на наявність судових рішень вищих інстанцій, а тому, вищевказане свідчить про наявність підстав для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу, у зв`язку з неспівмірністю та необґрунтованістю. Крім того, скаржник вважає, що розмір у 3  750, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката є завищеним та не відповідає наведеним вище обставинам справи. Поряд з цим, скаржник зазначає, що представник позивача, у порушення ч. 8 ст. 129 ГПК України, не подав суду відповідну заяву про понесені витрати, при цьому, у позовній заяві одним абзацом позивач зробив посилання про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (витрат на правову допомогу).
          Відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду не надходив.
          Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч.3  ст.263 ГПК України).

          Представник відповідача (скаржника) в судовому засіданні (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи EasyCon) вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 14 червня 2023 року у справі №907/850/22 у частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Бейс Інвест” про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Бейс Інвест” про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повністю
          Представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
          Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.12 ст.270 ГПК України).
          Оскільки явка представника позивача в судове засідання не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:
Як встановлено апеляційним судом та вбачається з матеріалів справи, 16 листопада 2022 року представником позивача – адвокатом Олійник Р.Б. подано до суду позовну заяву, в якій зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складається із сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу: у суді першої інстанції у розмірі 15  000,00 грн., у апеляційному суді у розмірі 10  000,00 грн., у касаційному суді у розмірі 10  000,00 грн. Також до позовної заяви долучено ордер серія АО №1074051 від 14 листопада 2022 року.
           30 січня 2023 року Господарським судом Закарпатської області прийнято рішення у справі №907/850/22 про задоволення позовних вимог повністю.
           06 лютого 2023 року представник позивача подав до суду першої інстанції заяву, до якої долучив докази понесення витрат на послуги адвоката, а саме: копію договору про надання правової допомоги від 11 листопада 2022 року, укладеного між Товариства з обмеженою відповідальністю “Бейс Інвест” та адвокатським об`єднанням «Греца і Партнери»; копію рахунку №002585 від 13 грудня 2022 року; копію акту виконаних робіт №002585 від 13 грудня 2022 року; копію платіжної інструкції №338 від 27 грудня 2022 року на суму 7  500,00 грн., копію детального опису виконаних робіт (наданих послуг) від 06 лютого 2023 року.
          Додатковим рішенням Господарського суду Закарпатської області від 14 червня 2023 року у справі №907/850/22 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю “Бейс Інвест” від 06 лютого 2023 року (вх.№ 02.3.1-02/834/23)  про ухвалення додаткового рішення  задоволено частково: присуджено до стягнення з Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Закарпатській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЙС ІНВЕСТ"  3 750,00  грн. витрат за надання правничої допомоги. В задоволенні решти вимог – суд відмовив.

Відповідно до ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
В силу положень ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Частиною 4 ст.129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові – на позивача; у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1).
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 126 ГПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 126 ГПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 ГПК України).
Після прийняття 30 січня 2023 року судом першої інстанції рішення, у п`ятиденний термін 06 лютого 2023 року від позивача до суду надійшла заява (вх.№ 02.3.1-02/834/23)  про ухвалення додаткового рішення.
В підтвердження понесення позивачем витрат в розмірі 7  500,00 грн., у зв`язку з розглядом справи №907/850/22 в суді першої інстанції, наступні докази: оригінал ордера серія АО №1074051 від 14 листопада 2022 року; копію договору про надання правової допомоги від 11 листопада 2022 року, укладеного між Товариства з обмеженою відповідальністю “Бейс Інвест” та адвокатським об`єднанням «Греца і Партнери»; копію рахунку №002585 від 13 грудня 2022 року; копію акту виконаних робіт №002585 від 13 грудня 2022 року; копію платіжної інструкції №338 від 27 грудня 2022 року на суму 7  500,00 грн., копію детального опису виконаних робіт (наданих послуг) від 06 лютого 2023 року.
Відповідно до акту виконаних робіт №002585 від 13 грудня 2022 року та детального опису виконаних робіт (наданих послуг) від 06 лютого 2023 року, виконаних адвокатом, ТзОВ “Бейс Інвест” надано правову (правничу) допомогу на загальну суму 7 500,00 грн., яка включає такі послуги: підготовка позову про припинення податкової застави щодо майна ТзОВ “Бейс Інвест” - 5 год.
З огляду на все наведене вище, беручи до уваги характер спірних правовідносин у цій справі, а також з огляду на принципи пропорційності та розумності, колегія суддів констатує наявність правових підстав для стягнення з відповідача судових витрат в розмірі 3 750,00 грн. за надання правничої допомоги, яка на переконання суду, є співмірною із складністю справи та реально витраченим адвокатом часу на надання правничої допомоги, в той же час не є надмірним тягарем для відповідача, про що судом першої інстанції зроблено вірний висновок.
Колегія суддів критично оцінює твердження скаржника про те, що розмір витрат, присуджених до стягнення є необгрунтованим та неспівмірним з реальними витратами на професійну правничу допомогу.
Щодо тверджень скаржника, що представник позивача, у порушення ч. 8 ст. 129 ГПК України, не подав суду відповідну заяву про понесені витрати, при цьому, у позовній заяві одним абзацом позивач зробив посилання про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (витрат на правову допомогу), колегія суддів зазначає наступне.
16 листопада 2022 року представником позивача – адвокатом Олійник Р.Б. подано до суду позовну заяву, в якій зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складається із сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу: у суді першої інстанції у розмірі 15  000,00 грн., у апеляційному суді у розмірі 10  000,00 грн., у касаційному суді у розмірі 10  000,00 грн.
Отже, позивач зазначив попередній розрахунок судових витрат, які очікував понести, відповідно до вимог  ст. 124 ГПК України.
Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.
Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №922/676/21, від 18.01.2022 у справі №910/2679/21, від 21.06.2022 у cправі №908/574/20.
Доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу додаткового рішення Господарського суду Закарпатської області від 14 червня 2023 року у справі №907/850/22.
За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
З огляду на все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване додаткове рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 14 червня 2023 року у справі №907/850/22 необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
Керуючись ст.ст.123, 126, 129, 221, 233, 236, 244, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,
постановив:
          Додаткове рішення Додатковим рішенням Господарського суду Закарпатської області від 14 червня 2023 року у справі №907/850/22 залишити без змін, а апеляційну скаргу Головного управління ДПС України у Закарпатській області – без задоволення.
Матеріали справи №907/850/22 повернути до Господарського суду Закарпатської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 09 жовтня 2023 року

Головуючий (суддя-доповідач)                                                  Якімець Г.Г.
          
Суддя                                                                                           Бойко С.М.

Суддя                                                                                          Бонк Т.Б.