ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2023 року 
м. Київ
cправа №  910/18376/20(918/641/22) 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Огородніка К.М.
за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

за участю представників сторін:
скаржника - адвокат Гурай-Рацун О.В.
ТОВ "Фінансова компанія "АРТФІНБРОК" - адвокат Щербак Є.М.
ТОВ "Фінансова компанія "Кредитна установа "Інвестиційна" - адвокат Білоус В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНТАЛЕ"
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду 
від 14.06.2023
та на рішення Господарського суду Рівненської області
від 11.04.2023
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНТАЛЕ"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ"; Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АРТФІНБРОК"; Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредитна установа "Інвестиційна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова ОФЕРТА"
про визнання недійсним правочинів
в межах справи № 910/18376/20

ВСТАНОВИВ:
1. У серпні 2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МОНТАЛЕ" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АРТФІНБРОК", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа" Інвестиційна", Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА ОФЕРТА" про визнання недійсними правочинів.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
2. Рішенням Господарського суду Рівненської області від 11.04.2023 відмовлено в задоволенні позовних вимог.
3. Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "МОНТАЛЕ" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.
4. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Рух касаційної скарги
5. 27.07.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "МОНТАЛЕ" звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 та на рішення Господарського суду Рівненської області від 11.04.2023 у справі № 910/18376/20(918/641/22), підтвердженням чого є відбиток вхідного штампу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду на першому аркуші касаційної скарги.
6. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНТАЛЕ" у справі № 910/18376/20(918/641/22) визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді -Банаська О.О., судді - Огородніка К.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2023.
7. Ухвалою Верховного Суду від 14.08.2023 у складі колегії суддів Білоуса В.В. - головуючого, Банаська О.О., Огородніка К.М. відкрито касаційне провадження у справі № 910/18376/20(918/641/22) за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНТАЛЕ" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 та на рішення Господарського суду Рівненської області від 11.04.2023, призначено вказану касаційну скаргу до розгляду на 03.10.2023 о 10:00 год.
8. Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 27.09.2023 № 29.2-02/2785       у зв`язку із обранням Рішенням зборів суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.08.2023 №12 судді Банаська О.О. до Великої Палати Верховного Суду відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/18376/20(918/641/22).
9. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2023, справу № 910/18376/20(918/641/22) за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНТАЛЕ" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 та на рішення Господарського суду Рівненської області від 11.04.2023 розподілено колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Огородніка К.М.
10. Ухвалою Верховного Суду від 27.09.2023 прийнято касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНТАЛЕ" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 та на рішення Господарського суду Рівненської області від 11.04.2023      у справі № 910/18376/20(918/641/22), колегією суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Огородніка К.М. до свого провадження.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими аргументами особи, яка подала касаційну скаргу.
11. Не погоджуючись з ухваленою постановою, Товариством з обмеженою відповідальністю "МОНТАЛЕ" подано касаційну скаргу в якій останнє просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

12. Касаційну скаргу мотивовано наступним.

12.1 Судами попередніх інстанцій проігноровано вимоги частини першої статті 635 Цивільного кодексу України та статей 18, 24 Закону України "Про іпотеку" щодо дотримання форми при укладенні Попереднього договору. При цьому, судами попередніх інстанцій не враховано правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 401/3856/16-ц, від 03.06.2020 у справі № 916/2800/18, від 07.06.2022 у справі № 910/12002/20.

12.2 Суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку щодо погодження сторонами у Попередньому договорі відступлення прав вимоги виключно за кредитними договорами. При цьому, судами попередніх інстанцій не враховано правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 914/868/17.

12.3 Судами попередніх інстанцій неправильно застосовано положення частини першої статті 182 Господарського кодексу України та частини третьої статті 635 Цивільного кодексу України. При цьому, судами попередніх інстанцій не враховано правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03.06.2020 у справі № 916/2800/18.

12.4 Судами попередніх інстанцій не враховано, що сторони не уклали Основний договір у визначений в Попередньому договорі строк, наслідком чого стало припинення дії Попереднього договору від 24.01.2020 № 1/240120. При цьому, судами попередніх інстанцій не враховано правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.04.2021 у справі № 607/15301/18.

13. Представник скаржника в судовому засіданні 03.10.2023 підтримала касаційну скаргу з підстав викладених у ній.
Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
14. Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АРТФІНБРОК" подано відзив на касаційну скаргу в якому останнє просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

15. Представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АРТФІНБРОК" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредитна установа "Інвестиційна" в судовому засіданні 03.10.2023 заперечили проти касаційної скарги.
Позиція Верховного Суду
16. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

17. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

18. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

19. Як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 у справі № 910/18376/20 прийнято до розгляду заяву ПрАТ "F&C REALTY" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "АПОГЕЙ" та призначено підготовче засідання суду на 15.12.2020.

20. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі № 910/18376/20, крім іншого,   заяву ПрАТ "F&C REALTY" до ТОВ "АПОГЕЙ" про відкриття провадження у справі про банкрутство передано за підсудністю до Господарського суду Рівненської області.

21. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23.03.2021 відкрито провадження у справі № 910/18376/20 за заявою ПрАТ "F&C REALTY" про визнання банкрутом ТОВ "АПОГЕЙ"; визнано вимоги ПрАТ "F&C REALTY" до ТОВ "АПОГЕЙ" у розмірі 4      000   000 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном ТОВ "АПОГЕЙ"; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Гуцал Тамару Михайлівну.

22. У серпні 2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МОНТАЛЕ" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АРТФІНБРОК", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа" Інвестиційна", Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА ОФЕРТА" про визнання недійсними правочинів.

23. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.09.2022, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/18376/20(918/641/22) за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МОНТАЛЕ" до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АРТФІНБРОК", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа" Інвестиційна", Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА ОФЕРТА" про визнання недійсними правочинів, в межах справи про банкрутство № 910/18376/20. 

24. Кодексом України з процедур банкрутства врегульовано порядок проведення підготовчого засідання, яким, натомість, не визначено обов`язку суду повторно встановлювати обставини дотримання заявником правил територіальної юрисдикції (підсудності) та перевіряти місцезнаходження боржника після того, як такі дії вже були вчинені судом на стадії прийняття заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

25. Відповідну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 917/1759/19.

26. Зміна місцезнаходження боржника після прийняття судом першої інстанції до розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не тягне за собою зміни підсудності такої справи і передачі її матеріалів до іншого господарського суду за новим місцезнаходженням боржника. Крім того, дана обставина не може бути прийнята судом до уваги як підстава для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство. Близька за змістом правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 25.02.2020 у справі № 910/7819/18.

27. В подальшому, з метою врегулювання зазначеного вище питання, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 20.03.2023 № 971-IX, який набрав чинності 15.04.2023, статтю 8 Кодексу України з процедур банкрутства доповнено положенням, згідно з яким зміна боржником зареєстрованого місцезнаходження або місця проживання після подання кредитором або боржником заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не впливає на зміну територіальної підсудності господарського суду".

28. Разом з тим, постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.06.2023 у справі № 910/18376/20 про банкрутство ТОВ "АПОГЕЙ", у межах якої розглядається спір у справі № 910/18376/20(918/641/22), ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі № 910/18376/20 про передачу заяви ПрАТ "F&C REALTY" до ТОВ "АПОГЕЙ" про відкриття провадження у справі про банкрутство за підсудністю до Господарського суду Рівненської області скасовано. Справу № 910/18376/20 передано за підсудністю на розгляд до Господарського суду міста Києва. Зобов`язано Господарський суд Рівненської області передати      справу № 910/18376/20 для розгляду до Господарського суду міста Києва.

29. У вказаній постанові судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 23.11.2020 - дату звернення ПрАТ "F&C REALTY" до Господарського суду міста Києва із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "АПОГЕЙ", та станом на дату постановлення Господарським судом міста Києва ухвали від 26.11.2020 у справі № 910/18376/20 про прийняття до розгляду вказаної заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, боржник - ТОВ "АПОГЕЙ" був зареєстрований за адресою: 02125, місто Київ, пр. Визволителів, будинок 7, корпус 1, кімната 5. Приймаючи заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство, Господарський суд міста Києва в ухвалі від 26.11.2020 встановив, що подані матеріали є достатніми для прийняття заяви до розгляду. Однак, 22.12.2020 боржником було внесено зміни щодо його місцезнаходження, а саме, ТОВ "АПОГЕЙ" зареєстровано за адресою: 33013, Рівненська обл., місто Рівне, вул. Кавказька, будинок 9-А, офіс 401.

30. З огляду на встановлені обставини реєстрації місцезнаходження боржника на момент звернення із заявою про порушення провадження у справі про його банкрутство у місті Києві та прийняття судом першої інстанції цієї заяви до розгляду, заява ПрАТ "F&C REALTY" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "АПОГЕЙ", прийнята Господарським судом міста Києва до свого провадження з додержанням правил підсудності і відповідно до положень частини другої статті 31 Господарського процесуального кодексу України та   мала бути ним розглянута навіть у разі перереєстрації боржником свого місцезнаходження.

31. Згідно сталої судової практики, якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.

32. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

33. Згідно частини тринадцятої статті 30 Господарського процесуального кодексу України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

34. Тому, з огляду на встановлені обставини, справа № 910/18376/20 стала підсудна Господарському суду міста Києва не в процесі розгляду, а була такою із моменту звернення до суду з заявою ПрАТ "F&C REALTY" до ТОВ "АПОГЕЙ" про відкриття провадження у справі про банкрутство, підлягала розгляду Господарським судом міста Києва за правилами виключної підсудності, встановленими статтею 30 Господарського процесуального кодексу України.  

35. Згідно статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
36. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

37. Таким чином, законодавець підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц та від 28.01.2020 у справі № 50/311-б).

38. З огляду на викладене, справа № 910/18376/20(918/641/22), яка розглядається в межах справи № 910/18376/20 про банкрутство ТОВ "АПОГЕЙ", стала підсудна Господарському суду міста Києва не в процесі розгляду, а була такою із моменту звернення до суду з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МОНТАЛЕ" про визнання недійсними правочинів, також, як і справа про банкрутство, підлягала розгляду Господарським судом міста Києва за правилами виключної підсудності, встановленими статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства та статтею 30 Господарського процесуального кодексу України.  

39. Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

40. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1   статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін (рішення ЄСПЛ у справі "Устименко проти України").

41. ЄСПЛ у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

42. Вказане свідчить про відсутність підстав у Господарського суду Рівненської області та Північно-західного апеляційного господарського суду здійснювати розгляд справи № 910/18376/20(918/641/22), оскільки здійснюючи такий розгляд, вказані суди будуть діяти не як суди встановлені законом.

43. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 310 Господарського процесуального кодексу України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо судове рішення ухвалено з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції.

44. Також, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне зазначити про те, що згідно частини другої статті 310 Господарського процесуального кодексу України судове рішення, ухвалене судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), не підлягає скасуванню, якщо учасник справи, який подав касаційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

45. Разом з тим, з огляду на встановлені обставини, учасники справи в цьому випадку були позбавлені можливості заявити про непідсудність справи внаслідок помилкового направлення судом справи про банкрутство за підсудністю до іншого суду, оскільки відповідно до частини шостої статті 31 Господарського процесуального кодексу України спори між судами щодо підсудності не допускаються.

46. З огляду на викладене, сторони у справі № 910/18376/20(918/641/22) мали легітимні очікування щодо розгляду їх справи судом, встановленим законом.

47. Тому, в цьому випадку обмеження встановлені частиною другою статті 310 Господарського процесуального кодексу України не можуть бути застосовані судом з огляду на встановлені обставини та на необхідність дотримання прав сторін на справедливий і публічний розгляд справи судом, встановленим законом.

48. Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що 11.05.2023 в Єдиному державному реєстрі судових рішень було оприлюднено ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.05.2023 у справі № 910/18376/20 в якій зазначено про оскарження в апеляційному порядку ухвали Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 та про витребування у   Господарського суду Рівненської області матеріалів вказаної справи.

49. З огляду на викладене, Північно-західний апеляційний господарський суд, в цьому випадку, не був позбавлений можливості дізнатися із Єдиного державного реєстру судових рішень про наявність невирішеного питання щодо підсудності справи № 910/18376/20 про банкрутство ТОВ "АПОГЕЙ", в межах якої розглядається справа № 910/18376/20(918/641/22).

50. Відтак, Північно-західний апеляційний господарський суд, в цьому випадку, не був позбавлений права зупинити провадження у справі № 910/18376/20(918/641/22) до вирішення Північним апеляційним господарським судом питання щодо підсудності справи № 910/18376/20.

51. Також, згідно   статті 86 Господарського процесуального кодексу України   суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

52. Суд акцентує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

53. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

54. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

55. Всупереч наведеному, судами попередніх інстанцій належним чином не встановлено обставин щодо того, відступлення яких саме прав вимоги було погоджено сторонами у Попередньому договорі, прав вимоги виключно за кредитними договорами, або також і прав вимоги за договорами які забезпечують виконання основних зобов`язань, в тому рахунку за договорами іпотеки. Тому аргументи касаційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час касаційного провадження. 

56. З огляду на все вищенаведене, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваних судових рішень у справі № 910/18376/20(918/641/22) із направленням вказаної справи на розгляд до Господарського суду міста Києва, як суду встановленому законом.

57. Також, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне зазначити про те, що принцип процесуальної економії господарського судочинства - загальне керівне положення, відповідно до якого господарський суд, учасники судового процесу економно і ефективно використовують усі встановлені законом процесуальні засоби для правильного та оперативного розгляду справ з дотриманням строків.

58.   Сутність принципу процесуальної економії полягає в тому, щоб під час розгляду справи в господарському суді для найбільш повного та всебічного розгляду справи використовувати всі встановлені законом засоби з урахуванням строків, визначених нормами процесуального права.

59.   Елементами змісту принципу процесуальної економії господарського судочинства варто вважати:   вимогу оперативного розгляду справи;   вимогу економного використання процесуальних засобів судом, учасниками справи для повного та всебічного розгляду справи у господарському суді.

60.      Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 923/398/14, від 30.01.2019 у справі № 912/2185/16(912/3192/17), від 28.11.2022 у справі № 907/749/19.

61. Разом з тим, з огляду на необхідність дослідження та встановлення фактичних обставин справи, що в силу вимог      статті 300 Господарського процесуального кодексу України виходить за межі повноважень Верховного Суду, Суд в цьому випадку позбавлений можливості застосувати принцип процесуальної економії та залишити оскаржувані судові рішення без змін, або самостійно ухвалити інше рішення у цій справі по суті.

62. Окрім того, необхідність дотримання принципу процесуальної економії в цьому випадку не може превалювати над необхідністю дотримання основних прав учасників справи на справедливий і публічний розгляд справи судом, встановленим законом.

63. Оскільки Касаційний господарський суд дійшов висновку, що постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 та рішення Господарського суду Рівненської області від 11.04.2023 у справі № 910/18376/20(918/641/22) підлягають скасуванню, а справа направленню на розгляд до Господарського суду міста Києва, то розподіл судових витрат, відповідно до   статті 129 Господарського процесуального кодексу України   судом не здійснюється.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНТАЛЕ" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 та на рішення Господарського суду Рівненської області від 11.04.2023 у справі № 910/18376/20(918/641/22) задовольнити частково.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 та рішення Господарського суду Рівненської області від 11.04.2023 у справі № 910/18376/20(918/641/22) скасувати.

3. Справу № 910/18376/20(918/641/22) направити на розгляд до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 В. В. Білоус

Судді                                                                                             О. В. Васьковський

                                                                                                          К. М. Огороднік