П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/18046/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шимонович Р.М. 
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
09 жовтня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в серпні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 (відповідача) щодо нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби без урахування індексації у складі грошового забезпечення, з якого обчислено розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, та без урахування періодів проходження ним військової служби, які обраховуються в пільговому обчисленні;
- зобов`язати відповідача провести перерахунок та здійснити доплату належної йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із звільненням з військової служби, обчисливши її розмір з урахуванням періодів проходження нею військової служби, які обраховуються в пільговому обчисленні, та із врахуванням у складі грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні, індексації.
Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 22.06.2023 позов задовольнив частково. Визнав протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із звільненням з військової служби без урахування в складі грошового забезпечення, з якого був обчислений розмір такої допомоги, індексації грошового забезпечення.
Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 перерахунок одноразової грошової допомоги у зв`язку із звільненням з військової служби, врахувавши в складі грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір такої допомоги, індексації грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Не погоджуючись з рішенням суду в частині незадоволених позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненні має включатися вся календарна вислуга років на військовій службі, в тому числі і у пільговому обчисленні.
Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.
Згідно з положеннями ч. 3   ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства   України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 110 від 25 травня 2020 року прапорщика ОСОБА_1 , звільненого наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 29 квітня 2020 року № 09-рс з військової служби у запас відповідно до пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за підпунктом "а", виключено з списків особового складу і всіх видів забезпечення з 25 травня 2020 року.
Вислуга років у Збройних Силах України на день виключення зі списків особового складу частини становила 26 років 01 місяць 09 днів.
При звільненні з військової служби позивачу була виплачена одноразова грошова допомога, передбачена ч. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Сторонами не заперечується, що розмір виплаченої позивачу одноразової грошової допомоги був визначений з урахуванням наявної у нього календарної вислуги на військовій службі, що становила 26 років. Крім того, до складу грошового забезпечення, з якого обчислювалась така допомога, індексації грошового забезпечення включена не була.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Так, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, систему їх соціального та правового захисту визначає Закон України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII).
Відповідно до частини 2 статті 15 Закону №2011-XI, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Виплата військовослужбовцям зазначеної в цьому пункті одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством оборони України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.
Аналогічні правові норми закріплена в Розділі XXXII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі - Порядок №260).
Зокрема, пунктами 1 та 2 Розділу XXXII Порядку №260 передбачено, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
При цьому, для визначення розміру одноразової грошової допомоги в разі звільнення з військової служби строк календарної служби осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, обчислюється згідно з пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (зі змінами) (п. 8 Розділу XXXII Порядку №260).
Здійснивши системний аналіз вищезазначених правових норм, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що пільговий обрахунок вислуги років є умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яка передбачає, що така допомога виплачується за наявності у військовослужбовця вислуги 10 років і більше. 
Натомість, вжите в частині 2 статті 15 Закону №2011-XI поняття "календарна вислуга років" застосовується для визначення розміру такої допомоги: "в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби".
Вказані висновки суду відповідають правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у постанові від 24 листопада 2020 року у справі №822/3008/17.
Отже, розрахунковою величиною, яка враховується при визначені розміру одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною 2 статті 15 Закону №2011-XI, є календарна вислуга років, а пільгова вислуга років застосовується лише для визначення права позивача на призначення такої допомоги.
З огляду на зазначене, суд першої інстанції приходить до обгрунтованого висновку, що визначаючи розмір належної позивачу одноразової грошової допомоги, виходячи з наявної у нього календарної вислуги років на військовій службі, військова частина діяла відповідно до норм чинного законодавства. Відтак, заявлені позовні вимоги в частині, яка стосується здійснення позивачу нарахування одноразової грошової допомоги з урахуванням вислуги років у пільговому обчисленні, є безпідставними те не підлягали задоволенню. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.