ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року	Львів	Справа № 380/5667/22 пров. № А/857/5153/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді:                               Гуляка В.В. 
суддів:                                                    Гудима Л.Я., Довгополова О.М.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року (суддя – Крутько О.В., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення – м.Львів, дата складання повного тексту – не зазначено), 
в адміністративній справі №380/5667/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (Кінологічний навчальний центр Західного регіонального управління Державної прикордонної служби), Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Військової частини НОМЕР_2 , 
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 

                                                             встановив: 

У березні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів Військової частини НОМЕР_1 (Кінологічний навчальний центр Західного регіонального управління Державної прикордонної служби) (далі – відповідач-1), Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі – відповідач-2), Військової частини НОМЕР_2 (далі – відповідач-3), в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача-1 щодо нарахування і виплати в неналежному (зменшеному) розмірі позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2013 по 01.01.2016; 2) зобов`язати відповідача-1 нарахувати та виплатити за період з 01.01.2013 по 01.01.2016 позивачу індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця (як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення) січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум - індексації грошового забезпечення за вказаний період, із одночасною компенсацією сум додатку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 (далі – Порядок №44); 3) визнати протиправними дії відповідача-1 щодо не нарахування і невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018; 4) зобов`язати відповідача-1 нарахувати та виплатити позивачу з 01.01.2016 по 28.02.2018 індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця (як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення) січень 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку №44; 5) визнати протиправними дії відповідача-1 щодо нарахування і виплати в неналежному (зменшеному) розмірі позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 11.04.2018; 6) зобов`язати відповідача-1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 по 11.04.2018 із застосуванням березня 2018 року, як місяця обчислення індексу споживчих цін, для подальшої індексації з врахуванням абзацу 4, пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення” затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року (далі – Порядок №1078) з урахуванням виплачених сум - індексації грошового забезпечення за вказаний період, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку №44; 7) зобов`язати відповідача-1 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрат доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2013 по 11.04.2018 день її фактичної виплати - відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати” (далі – Закон №2050-ІІІ) та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 (далі – Порядок №159), із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку №44; 8) визнати протиправними дії відповідача-2 щодо ненарахування і невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 11.04.2018 по 01.10.2018; 9) зобов`язати відповідача-2 нарахувати та виплатити позивачу з 11.04.2018 по 01.10.2018 індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця (як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення) із застосуванням березня 2018 року, як місяця обчислення індексу споживчих цін, для подальшої індексації з врахуванням абзацу 4, пункту 5 Порядку №1078 з урахуванням виплачених сум - індексації грошового забезпечення за вказаний період, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку №44; 10) зобов`язати відповідача-2 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрат доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 11.04.2018 по 01.10.2018 день її фактичної виплати - відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку №159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку №44; 11) визнати протиправними дії відповідача-3 щодо нарахування і виплати в неналежному (зменшеному) розмірі позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.10.2018 по 11.01.2020; 12) зобов`язати відповідача-3 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення позивачу за період з 01.10.2018 по 11.01.2020 із застосуванням березня 2018 року, як місяця обчислення індексу споживчих цін, для подальшої індексації з врахуванням абзацу 4, пункту 5 Порядку №1078 з урахуванням виплачених сум - індексації грошового забезпечення за вказаний період, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку №44; 13) зобов`язати відповідач-3 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрат доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.10.2018 по 11.01.2020 день її фактичної виплати відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку №159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку №44. 
Відповідачі позовних вимог не визнали, в суді першої інстанції кожен подав відзив на позовну заяву, у яких просили відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача-1 щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно. Зобов`язано відповідача-1 здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків для обчислення індексації грошового забезпечення у січні 2008 року (базовий місяць) із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44. Зобов`язано відповідача-1 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 по день її фактичної виплати    відповідно до Порядку №159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. 
З цим рішенням суду першої інстанції частково не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає рішення суду щодо окремих позовних вимог незаконним та необґрунтованим, оскільки суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки суду в окремих частинах не відповідають обставинам справи, а тому в оскарженій частині рішення суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що при звільненні з військової служби з позивачем не проведено повного розрахунку з грошового забезпечення, а саме, не нараховано та не виплаченому у повному розмірі індексацію грошового забезпечення у спірний період, а також неправомірно не нараховано компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення та не компенсовано сум податків з доходів фізичних осіб. Щодо нарахування та виплати індексації за період з 01.01.2013 по 01.01.2016 (не включно), то відповідач не надав доказів, а суд не встановив, що застосування до позивача стимулюючих факторів - виплата премії, присвоєння чергового військового звання, переміщення на вищу посаду є законною підставою зменшення рівня його платоспроможності. Оскільки саме ці фактори стали підставою застосування базового місяця відповідачем і як наслідок отримання грошового забезпечення в меншому розмірі. Вважає апелянт, що визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року на підставі Постанови №1294, яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018. Відтак, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача з 01.01.2013 по 31.12.2015 є січень 2008 року, в якому Постановою №1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців. Отже, індексацію грошового забезпечення за вказаний період слід перерахувати та виплатити позивачу, з врахуванням базового місяця січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум. Щодо нарахування та виплати індексації за період з 01.03.2018 по 11.04.2018 та за період з 11.04.2018 по 01.10.2018, а також за період з 01.10.2018 по 11.01.2020, вважає апелянт, що обрахунок, який був проведений судом (без врахування премії, яка є щомісячною), та відповідно до якого грошовий дохід позивача для визначення індексації збільшився на 9686,00 грн є неправомірним. Відповідач зобов`язаний був з березня 2018 року виплачувати фіксовану суму індексації грошового забезпечення в розмірі - 4258,72 грн (4258,75 грн - 0,03 грн), різниця суми індексації з урахуванням абз.4 п.5 Порядку №1078. З огляду на встановлені обставини підтверджується факт протиправних дій відповідача щодо невиплати та неналежного нарахування, та як наслідок виплати в неналежному розмірі, індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 року по день його звільнення включно із застосуванням щомісячної фіксованої суми індексації, з врахуванням березня 2013 року як базового місяця, та відповідно до абз.4 п.5 Порядку №1078. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 13.02.2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та в цій частині прийняти нове рішення, яким позов задоволити. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення. 

Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 
Позивач ОСОБА_1 у період часу з січня 2013 по 11.01.2020 проходив військову службу на різних посадах у Державній прикордонній службі України, а саме з 01.01.2008 по 11.04.2018 у військовій частині НОМЕР_1 ; з квітня 2018 по вересень 2018 у Західному регіональному управління Державної прикордонної служби; з жовтня 2018 по 11.01.2020 у військовій частині НОМЕР_2 . 
Наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону (І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України №10-ОС від 11 січня 2020 року “По особовому складу” ОСОБА_1 , звільненого з військової служби у запас, виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення (а.с. 21). 
Відповідно до особистих карток грошового забезпечення позивача за 2013, 2014 та 2015 роки індексація грошового забезпечення позивачу нараховувалась у зазначених розмірах (а.с. 24 - 41). 
Відповідно до довідки №50 від 22.06.2021 (вих. №427) військової частини НОМЕР_1 у період з січня 2016 р по квітень 2018 р. індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалась (а.с. 46). 
Відповідно до особистих карток грошового забезпечення та заробітної плати за 2018 рік ОСОБА_1 , які оформлені Західним регіональним управлінням ДПСУ, у період з квітня 2018 року по вересень 2018 року індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалась і не виплачувалась (а.с. 50 - 51). 
Відповідно до розрахунку Львівського прикордонного загону нарахованої та виплаченої індексації ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 2018 року по 11 січня 2020 року, у зазначений період позивачу нараховано і виплачено індексацію грошового забезпечення у розмірі 2078,05 грн (а.с. 57). 
Вважаючи протиправними дії відповідачів щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення у спірні періоди в належному розмірі, а також не нарахування та невиплати компенсації втрати доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, позивач звернувся із цим позовом до адміністративного суду. 

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги позивача, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного. 
Відповідно до абз.1 ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. 
Абзацом другим ч.4 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. 
Згідно з частин 2, 3 ст.9 цього ж Закону, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. 
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. 
Індексація грошових доходів населення здійснюється відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII (далі - Закон №1282-ХІІ) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078). 
Так, згідно ст.1 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. 
Згідно з ч.1 ст.2 Закону №1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. 
Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (ст.9 Закону №1282-XII). 
Стаття 4 Закону №1282-XII визначає підстави для проведення індексації. Згідно з частиною першою статті 4, в редакції від 02.12.2012, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. 
Законом №911-VIII від 24.12.2015, який набрав чинність з 01.01.2016, внесені зміни у частину першу  статті 4 Закону №1282-XII цифри “101” замінити цифрами “103”. 
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (ч.2, 4 ст.4 Закону №1282-XII). 
Частиною другою статті 5 Закону №1282-XII визначено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. 
Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (ч.1 ст.9 Закону №1282-XII). 
Відповідно до норм статті 6 Закону №1282-XII, у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України. 
Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що згідно з ст.19 цього Закону є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення, який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників. 
Відповідно до пункту 11 Порядку №1078, в редакції від 21.06.2012, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. 
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. 
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. 
Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, яка діяла до 15.12.2015), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. 
Для проведення подальшої індексації або здійснення чергового підвищення доходів випереджаючим шляхом обчислення індексу споживчих цін здійснюється наростаючим підсумком починаючи з наступного за базовим місяця. 
09.12.2015 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №1013 “Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів” (далі – Постанова №1013), яка набрала чинності 15.12.2015 та відповідно до пункту 6 цієї постанови застосовується з 01.12.2015. 
Відповідно до пункту 3 Постанови №1013, міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів необхідно було вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року. Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 р. відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого    постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078. 
Постановою №1013 до Порядку №1078 внесені зміни, а саме, пункт 5 викладено в новій редакції: 
“ 5. У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. 
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. 
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. 
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. 
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. 
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку. 
Приклади проведення індексації грошових доходів громадян у разі їх підвищення наведено у додатку 4. 
У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції під час визначення розміру підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення. 
Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом. 
Приклад обчислення суми індексації у разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції наведено у додатку 5. 
У разі коли індекс споживчих цін для проведення індексації, розрахований наростаючим підсумком, перевищив 10 відсотків, Кабінет Міністрів України приймає рішення про підвищення тарифних ставок (окладів) працівникам бюджетної сфери, органам державної влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів з урахуванням суми індексації, яка складається на момент підвищення. 
Працівникам підприємств i організацій, які перебувають на госпрозрахунку, підвищення заробітної плати у зв`язку із зростанням рівня інфляції провадиться у порядку, визначеному у колективних договорах, але не нижче норм, визначених Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та положень цього Порядку.”. 
Постановою Кабінету Міністрів України №77 від 11.02.2016 внесені зміни в абзац другий пункту 11 Порядку №1078, цифри “101” замінено цифрами “103”. Ці зміни, відповідно до пункту 2 Постанови КМУ №77 від 11.02.2016, застосовуються з 1 січня 2016 року. 
Пунктом 2 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, серед іншого, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби. 
Відповідно до пункту 4 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. 
Згідно із пп.2 п.6 Порядку №1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. 
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення за своєю суттю є державною гарантією щодо оплати праці, метою якої є підвищення грошових доходів громадян (в межах прожиткового мінімуму) для компенсації подорожчання/зростання споживчих товарів і послуг внаслідок інфляції. Проведення індексації заробітної плати (грошового забезпечення) є обов`язком підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, у разі, коли індекс споживчих цін перевищив поріг індексації. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. 
При цьому важливим елементом алгоритму нарахування індексації є термін "базовий місяць", від якого починає обчислюватися зростання індексу споживчих цін, оскільки нарахування індексації розпочинається після досягнення цим індексом певного значення у відсотках "порогу", визначеного законом. 
Отже, індексація грошових доходів населення починає нараховуватися, коли зростання індексу споживчих цін перевищує: 101 відсоток за період до 01.01.2016 (ч.1 ст.4 Закону №1282-XII в редакції, що діяла до 01.01.2016); 103 відсотки за період після 01.01.2016 (ч.1 ст.4 Закону №1282-XII зі змінами, внесеними Законом №911-VIII від 24.12.2015, який набрав чинності 01.01.2016). 
Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 в редакції, що діяла до 01.02.2015, базовим місяцем для нарахування індексації вважався місяць, в якому відбулася одна із подій: 1) підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, або 2) зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів. 
При цьому місяць, у якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. 
У зв`язку з прийняттям Постанови №1013, якою внесені зміни серед іншого і до пункту 5 Порядку №1078, з 01.01.2016 істотно змінився порядок нарахування індексації, оскільки базовим місяцем (місяцем, від якого починає обчислюватися зростання індексу споживчих цін, до досягнення ним порогу 103%) визначено місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою, а не підвищення розмірів мінімальної заробітної плати чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімального розміру. 
На підставі матеріалів справи судом встановлено, що за період з 01.01.2016 по 11.01.2020 при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивачу враховано базовий місяць – січень 2016 року та березень 2018 року. 
Відповідно до норм Порядку №1078 в редакції, що діяла до грудня 2015 року, базовим місяцем вважався місяць, в якому відбулося підвищення мінімальної зарплат, пенсій, стипендій, виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати). 
З прийняттям Постанови №1013, яка набрала чинності з 15.12.2015, істотно змінився порядок індексації зарплати (грошового забезпечення) та інших доходів населення. Пункт 5 Порядку №1078 в редакції Постанови №1013 пов`язує початок обчислення зростання індексу споживчих цін з місяцем, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою. 
Міністерство соціальної політики України в листі від 28.04.2016 №201/10/137-16 роз`яснило, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. 
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018 (далі - Постанова №1294), встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком №1 до Постанови №1294. 
Підвищення тарифних ставок (окладів) після 01.01.2008, в тому числі в період перебування позивача на службі (зокрема до 01.03.2018), що є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації, не відбувалося. 
Отже, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача з 04.07.2016 по 28.02.2018 є саме січень 2008 року, в якому Постановою №1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців. 
В подальшому, після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (набрала законної сили 01.03.2018), якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, та наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 №90 «Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України» базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації грошового забезпечення став березень 2018 року. 
Попри те, щомісячна додаткова грошова винагорода не включалася до складу грошового забезпечення, з якого здійснювалося обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 8 наказу Міністерства оборони України Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України від 15 листопада 2010 року №595, розміри винагороди встановлювався наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік. 
Отже, на законодавчому рівні розмір посадового окладу військовослужбовців встановився у січні 2008 року (постанова КМ України №1294 від 07.11.2007 р. "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб") та в подальшому такий був змінений (зріс) лише у березні 2018 року (постанова КМ України №704 від 30.08.2017 р. "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб"). 
Позивач вважає, що базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2013 по 01.01.2016 та з 01.01.2016 по 01.03.2018 повинен бути січень 2008 року, а з 01.03.2018 по 11.01.2020 - березень 2018 року. 
З огляду на наведені вище правові положення правильно вказав суд першої інстанції, що визначення базового місяця з 01.12.2015 залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року на підставі Постанови КМУ №1294. 
Підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з січня 2008 року по березень 2018 року, що є підставою для встановлення іншого базового місяця для проведення індексації, не відбувалося. 
У подальшому, після прийняття  Постанови КМУ №704, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації грошового забезпечення став березень 2018 року. 
Відтак, у спірний період з грудня 2015 р. по лютий 2018 р. базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача є січень 2008 року, а з 01.03.2018 – березень 2018 року. 
Оскільки лише з 01.12.2015 року обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, у тому числі військовослужбовець, то підстави для нарахування індексації грошового забезпечення з врахуванням січня 2008 року як базового місяця у період з 01.03.2013 до 01.12.2015 – відсутні. 
Водночас, при нарахуванні грошового забезпечення та його індексації  позивачу у період з грудня 2015 р. по лютий 2018 р. неправильно враховано базовий місяць, що призвело до не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення у цей період у законодавчо визначеному розмірі. 
Щодо вимог нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 11.04.2018, які звернені до Військової частини НОМЕР_1 , нарахувати на виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 11.04.2018 по 01.10.2018, які звернені до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби та нарахувати на виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.10.2018 по 11.01.2020, які звернені до Військової частини НОМЕР_2 із застосуванням березня 2018 року, як місяця обчислення індексу споживчих цін для подальшої індексації з врахуванням абзацу 4, пункту 5 Порядку №1078, колегія суддів враховує наступне. 
01.03.2018 вступила в дію постанова Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою було затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців. 
Пунктом 2 цього Порядку встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. 
Таким чином, у березні 2018 року відбулося зростання грошового забезпечення військовослужбовців. 
Отже, після 01.03.2018 базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року, тому нарахування та виплата індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по 05.10.2022 повинна здійснюватися із застосуванням базового місяця березень 2018 року. 
Аналізуючи вищезазначене, для правовідносин, пов`язаних з нарахуванням індексації, визначальним є також факт підвищення саме грошового доходу, а не лише тарифних ставок (окладів). 
Оскільки в березні 2018 року відбулося підвищення посадових окладів, відповідно до абз.4 п.5 Порядку №1078, сума індексації в березні 2018 року повинна розраховуватися як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. 
Згідно з абз.6 п.5 Порядку №1078 до визначеної (згідно абз.4, 5 п.5 Порядку №1078) суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації (103 відсотка). 
Отже, з березня 2018 року підлягає до виплати сума індексації грошового забезпечення, визначена на підставі наведених положень Порядку №1078, а у разі коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103 відсотка, то в підвищеному розмірі, аж до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення грошового забезпечення (заробітної плати) перевищить таку суму індексації. 
При цьому, відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) в березні 2018 року становив 101,1%, в квітні 2018 року - 100,8%, в травні 2018 року - 100,0%, в червні - 100,0%, в липні - 99,3%, в серпні - 100,0%, у вересні - 101,9%, в жовтні - 101,7%. 
Таким чином, лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103 % (100,8% * 100,0% * 100,0% * 99,3% * 100,0% * 101,9% * 101,7% * 100) було перевищено, що є підставою для права на індексацію заробітної плати. При цьому, оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді 2018 року, то індексацію необхідно проводити з грудня 2018 року. 
Оскільки величина індексу споживчих цін з 01.03.2018 по 30.11.2018 не перевищила порогу індексації у розмірі 103 відсотка, тому відповідно до п.1-1 Порядку №1078 індексація грошових доходів населення не проводиться. 
Судом встановлено, що у період з 01.03.2018 по 11.01.2020 нарахування індексації грошового забезпечення проведено відповідачами з врахуванням березня 2018 року як базового місяця для її нарахування. 
Позивач у позовній заяві в обґрунтування протиправності дій при нарахуванні індексації грошового забезпечення у спірний період вказує, що відповідачі були зобов`язані з березня 2018 року виплачувати позивачу фіксовану суму індексації грошового забезпечення у розмірі 4258,72 грн, враховуючи розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення без врахування сум індексації у лютому 2018 року – 12965,01 грн., у березні 2018 року – 12965,03 грн.. 
Відповідно до довідки №50, виданої ВЧ 2418 22.06.201 у лютому основні види грошового забезпечення позивача склали: посадовий оклад 1175,00 грн., оклад за військовим званням 135,00 грн., надбавка за вислугу років 524,00 грн., що дорівнює 1834,00 грн.. 
На підставі Постанови КМУ №704 позивачу збільшено його основні види грошового забезпечення, а саме посадовий оклад позивача склав 6200,00 грн., оклад за військовим званням 1480,00 грн., надбавка за вислугу років 3840,00 грн., що в загальному дорівнює 11520,00 грн.. 
Таким чином грошовий дохід позивача для визначення індексації збільшився на 9686,00 грн. (11520-1834). 
Отже, щомісячні основні види грошового забезпечення позивача без врахування додаткових видів грошового забезпечення збільшилися та перевищили суму індексації за лютий 2018 року. 
Відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%, тому передбачені Законом №1282-ХІІ підстави для індексації грошового забезпечення позивача за період з березня 2018 року по листопад 2018 року були відсутні. 
Право на проведення індексації грошових доходів у позивача з урахуванням базового місяця березня 2018 року виникло лише в грудні 2018 року. 
Відтак з грудня 2018 року, коли індекс споживчих цін перевищив 103% Львівський прикордонний загін (ВЧ НОМЕР_2 ) почав здійснювати виплату позивачу індексації грошового забезпечення. 
За таких обставин і наведеного правового регулювання суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач при обчисленні індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 11.01.2022 не допустив порушення прав та інтересів позивача, а тому підстав для задоволення позовних в цій частині немає. 
Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, що наведена у постановах від 09.09.2022 у справі №600/524/21-а, від 15.06.2022 у справі №520/4061/21, від 02.11.2022 у справі №120/12718/21-а, яка є релевантною до вказаної справи. 
Доводи апеляційної скарги у переглянутій частині оскарженого рішення висновків суду не спростовують, а зводяться до власного тлумачення правових норм, якими врегульовані спірні правовідносини. 
Як у позовній заяві так і в апеляційній скарзі позивач зазначає, що індексація проведена йому в занижених розмірах та мала виплачуватися у фіксованому розмірі. 
При цьому варто звернути увагу, що Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядок №1078 у період існування спірних правовідносин не містили в собі такого поняття як "фіксована сума індексації". 
Зазначений термін використовувався у додатку 4 "Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів" до Порядку №1078, однак лише у редакції, яка діяла до 15.12.2015. 
В обґрунтування вказаного розміру індексації грошового забезпечення позивач посилається на власний розрахунок, який судом відхиляється як необґрунтований. 
З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому у відповідності до вимог статті 316 КАС України немає підстав для його скасування. 
Колегія суддів також враховує, що рішення суду першої інстанції в задоволеній частині позовних вимог не оскаржене відповідачами в апеляційному порядку. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд – 

                                                           постановив: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року в адміністративній справі №380/5667/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (Кінологічний навчальний центр Західного регіонального управління Державної прикордонної служби), Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов